Sérii Zelda prostě miluju. Ono zpětně jsem někdy kritický (druhý díl Zeldy je pro mne nehratelný, nejnovější Phantom Hourglass nenaplnil očekávání zase tolik, Majora's Mask je příliš komplikovaná, že jsem ji ani nedohrál...), pořád jde o jednu z mých nejoblíbenějších herních sérií vůbec. Kombinace adventury v akčním kabátku s nezaměnitelným stylem hádanek, do toho lehká nelinearita s lehkým vývojem postavy a hlavně fantastická pohádková atmosféra, která dokáže z pár pixelů vyčarovat herní epos - to se jen tak nevidí. Moje první Zelda byla v němčině na GameBoy - Link's Awakening. Od té doby žeru všechno se Zeldou - vyjma příšerného animáku a CDi dobrodružství (několik dílů) samozřejmě ;). Ale včetně Game and Watch zase. Krom toho je Zelda pověstná opravdu neuchopitelnou časovou linkou. Pro neznalé - v každé hře v zásadě hrajete za mladíka jménem Link, který za nejrůznějších okolností osvobozuje v království Hyrule princeznu Zeldu. Co má tento základní příběh téměř vždy společné je legenda o stvoření světa (tři bohyně - Síla, Moudrost, Odvaha - Triforce) a vyvolených bytostech (obvykle Link a Zelda), kteří hlídají rovnováhu. No ale jinak je všechno skoro pokaždé jinak! Zelda není pokaždé Zelda. Dokonce ani Link není pokaždé Link. Jednou je to malý skřítek žijící v magickém lese, jindy malý chlapec žijící na malém ostrovu uprostřed oceánu, jindy mladík pasoucí kozy a někdy třeba vlk. Tomu se podřizuje i forma samotné princezny Zeldy, krále království Hyrule a vlastně i finální bossové - obvykle Ganon a Vaati. Ale ani bossové nejsou vždy stejní, tito dva jsou jen nejznámější. Celkově se mluví o tom, že všechny hry se Zeldou se odehrávají ve třech základních světech. Jeden z nich je série začínající Ocarina of Time / Majora's Mask, Link to the Past a zakončená Twilight Princess - takzvaná temná série. Druhý svět má počátek v Minish Capu přes Windwaker až po Phantom Hourglass (a chystané pokračování Spirit Tracks) - takzvaná cartoon série. Poslední svět je doménou GameBoy (Color) - Link's Awakening (kde ani Zelda nevystupuje!), Oracle of Ages a Oracle of Seasons. No - a tyhle tři světy spolu nemají prakticky nic společného svou charakteristikou. Je to pěknej maglajz, do kterého dokonce první dvě Zeldy z NESu nijak nezapadají, respektive se dají navázat na kterýkoliv ze tří světů. Typický důsledek toho, když každou hru dělá jiný tým lidí s odlišnou vizí, aniž by někdo kontroloval, jestli jsou hry kanonické. Ale ono to v důsledku zas tak moc nevadí. Totiž hlavní idea boje dobra se zlem je zde naprosto čitelná a identická, jde o interakci symbolů, nikoliv person. Link v první Zeldě vytvořil zkrátka časoprostorovou ikonu, která se podle potřeby vtěluje do různých světů a událostí, aniž by si zachoval paměť - je zachován pouze duch hrdiny, který koná dobro za všech okolností. Na podobném principu se pak šíří i záporné postavy. Prostě když se v tom nešťouráte, tak to dává určitou logiku, byť ne na první pohled. Díky časové nevyhraněnosti je tak hře umožněno těžit originalitu tam, kde to mají jiné série skoro zakázané. V jednom dílu je Link pasáček koz, v dalším strojvedoucím (!), ondyno disponuje možností skákat v čase a tak podobně - teoreticky můžeme zažít Linka i ve scifi pojetí, aniž by to nabouralo smysl legendy (konec konců některé pasáže v Twilight Princess se jako scifi dají označit). Co ale hry mají společného prakticky vždy je styl hraní. Za á - v této hře není jediného namluveného dialogu. Stalo se již trademarkem, že i samotný Link je naprosto němý a jenom "čte" dialogy ostatních, ve kterých je zcela pasivní, až na pár citoslovců. Za bé - hra vždy střídá exteriér a dungeon, přičemž v dungeonu A získáme předmět, bez kterého se nejde dostat do dungeonu B. Není ale výjimkou, že i v dungeonu A mineme tajná, bonusová místa, která nejde bez artefaktu z dungeonu C vůbec objevit. Dungeonů je ve hře vždy okolo desítky, přičemž artefakty výrazně ovlivňují i vaše schopnosti v exteriéru - nové schopnosti díky předmětům zde symbolizují vývoj postavy z klasických RPG. Za dé - hry jsou prošpikovány mnoha minihrami, přičemž jedna z nejslavnějších je rybaření. Dočkáme se ale i jízdy na koni, honění slepic, nahánění koz do chlíva, sběr vzácných brouků, snowboarding a tak dále a tak podobně. Za é - jak vyplývá z bodu cé, hra je přes přísnou dějovou linearitu sem tam nelineární, co se provedení týče - podle hledání tajných místností se často může stát, že něco vyřešíte jinak, než jste na to přišli napoprvé nebo než jste si přečetli třeba v návodu. Skrytého materiálu je ve hrách skutečně tuna. Za ef - hry jsou obvykle opravdu dlouhé, takže je zde přítomný klasický "Zelda syndrom" - po pár hodinách hraní si nedokážete vybavit, jak hra vlastně začala, protože jste toho udělali za těch pár hodin TOLIK, že to prostě neudržíte. Obvykle si hráči pamatují jen finální souboj ;). S tím souvisí i slušná replayability - vlezete do místnosti a jediné, co víte, že jste tady měli při prvním hraní příšernej zákys. Jenom nevíte, jak jej řešit. Stejně tak hru provází pocit "hurá, našel jsem supertajnou místnost", ale přitom je to normální cesta levelem. Za chvíli si dokonce vzpomenete, že při prvním hraní jste měli v té samé situaci tu samou reakci. Za gé - veškeré dungeony jsou založené na loadingem oddělených místnostech, ve kterých se respawnují čas od času nepřátelé. Rovněž není možné hru uložit kdykoli - po loadingu z menu se ocitnete na prahu aktuálního dungeonu, kde jsou poodemykané dveře a máte aktuální inventory. Jinak se vše respawnuje. Tato charakteristika platí většinou pro všechny Zeldy a dá se podle ní rovnou odhadnout, jestli je Zelda pro vás nebo ne. Jak jsem naznačil výše - atmosféra je to, co mne ke hře vždy a opakovaně přiková. Ta přebíjí veškeré výhrady, které bych ke hře případně měl 6b9 (ne snad, že bych je měl). ne každému musí sednout jednoduchý příběh (ovšem skvěle podávaný), ne každému musí sednout uniformita inventory v každé hry (seznam předmětů se sice vyvíjí, ale neobejdete se bez bumerangu, lampy, dvou druhů štítů, dvou druhů mečů, vystřelovacího háku...). Ne každému sedne ovládací schéma (v novějších dílech Link skáče automaticky na kraji plošinky například). Ale i přesto všechno musím takřka libovolný díl Zeldy doporučit, alespoň na zkoušku. V době emulátorů to skutečně není problém, ovšem koupě GameCube (kde je remake Ocariny - Master's Quest, Windwaker a Twilight Princess, o Four Swords adventure nemluvě) - ta se nemůže nevyplatit (potažmo Wii samozřejmě). No ale zpátky k Twilight Princess. Ono totiž shodou okolností se někde na nyksu začalo hovořit o Zelda 1000 maratonu, takže nezávisle na tom jsem si to chtěl prostě zahrát, abych se do toho dostal. Zasunul jsem placku do konzole (MILUJU konzole bez harddisku), smazal save (resp. Twilighthack) a pustil se do hraní. Začátek hry si pamatuji takřka dokonale, takže jsem šel skoro na jistotu. Ovšem s přibývajícími hodinami hraní jsem si začal uvědomovat, že něco nehraje. Že hraju trochu jinou hru. Začal jsem si všímat, že jsem v rámci herního nadrženectví dost často přeskakoval "nudné texty" rozhovorů, které tentokrát čtu pečlivě. A stejně tak jsem začal pečlivě zkoumat nejrůznější "detaily", jako třeba obsahy domů v Kakariko vesnici (kde jsem našel zoom na luk - no to mi ho vyndej! Jak jsem to mohl minout napoprvé?!). A takto jsem začal i jinak vnímat dějovou linku. Naše průvodkyně - Midna - pro mne dostala trochu jinou příchuť, než napoprvé, došlo mi, že Linkovi je představena více, jako negativní postava, kdy jediným morálním plusem je fakt, že za ni Zelda dá ruku do ohně. Také má pro mne nyní finální dějový zvrat trochu jinou příchuť - lepší. A tak dále a tak podobně. Najednou hraju jinou hru. Více jsem se rovněž soustředil na vedlejší dějové linie, kterých je bratru nepočítaně a celkem chápu, že při prvním hraní jsem je téměř ignoroval. Najednou mi vedlejší minipříběhy přijdou velice důležité pro dokreslení atmosféry hlavní dějové linie. A opět díky pečlivému čtení textu odhaluji malé návaznosti, které mi předtím naprosto unikly a tak mi některé subquesty nedávaly smysl. Díky tomu, že jsem hru přece jenom dohrál, tak jsem třeba věděl taktiky na bosse a nějaké souboje, ale "šetřil" jsem čas v místech, kde stačí místnosti jenom proběhnout a netřeba se zdržovat se souboji. Díky tomu jsem zkrátil dobu hraní mezi dějovými sekvencemi, takže jsem to udržel v paměti pěkně kompaktní. No a ono obecně - když po 17ti hodinách jste v cca polovině hry (aniž bych hledal tajné místnosti!), když speedrun je pod pět hodin (ovšem s využitím bugů), tak si člověk říká, aby to na ten 24 hodinový maraton nějak zvládl ;). I když semtam dělám blbiny - jako třeba že chodím ohnivý dungeon bez jakéhokoliv štítů. Kupodivu - s trochou herního umění není problém projít bez štítu prakticky celou hru... no, když si vzpomenu, že na začátku hry vás Midna peskuje, že bez meče a štítu nemůžeme vůbec hrát ;). Twilight Princess je po všech stránkách fantastická hra. Jednotlivé složky, ať nové nebo staré, jsou prostě briliantní, vyvážené a vyleštěné k dokonalosti. Vlčí forma nabízí několik nových herních principů, které lze využívat i po dohrané hře v subquestech. Předměty v inventory jsou naprosto dotažené k dokonalosti - takový dual-clawshot je prostě lahůdka. Celkově mne (již podruhé) překvapila bezchybná skladba dungeonů, které jsou vždy jakýmsi velkým 3D puzzlem - konkrétně podvodní dungeon je designově absolutní lahůdka. Nemluvě o bossovi, který ze všeho nejvíce připomíná jednoho kolosa z Shadow of Colossus. Vůbec bossové jsou parádně zpracovaní - i když dost jednoduší. To je asi jediná chyba nejnovější velké Zeldy. Je zkrátka a dobře příliš lehká. Ve hře jsou jenom tři momenty, které s trochou nepozornosti přerostou v šílený zákys. Ve dvou případech jde navíc o situace, které mají jiné, byť komplikované řešení, takže není úplně zřejmé, že děláte něco vysloveně špatně, jen v duchu proklínáte gamedesignéry, ačkoliv jde o vaši chybu. Taktika na bossy je velice snadno odhalitelná a oni samotní jsou pomalí a neublíží vám příliš, ani když se vysloveně snaží. Neznamená to ale, že by bossové nebyli zapamatovatelní. Perfektní pojmutí kamery při bossfightech jim dodává až filmovou atmosféru, kdy trochu ztrácíte pojem o realitě. Vrcholem je závěrečná série soubojů, kde konečně přituhne obtížnost, ale hlavně ze zábavního hlediska jde o totální vrchol všech Zeld. Konkurovat tomu může jen finální boss z Minish Capu a i ten je na polovině cesty. Ke konci hry jsem ronil slzy jaké Rónin (ano, to je nesmysl, ale nemohl jsem si to odpustit ;). Když se zpětně divám na svou vlastní recenzi, jsem celkem spokojený, jak jsem to popsal. teď jsem ale ještě víc nadšený, protože jde o perlu po všech stránkách, která zapadla, ale její znovuobjevení považuji za nutnost pro každého majitele Wii. Ani z technického hlediska hře nemám co vytknout, když to beru jako GameCube port. I při současném hraní vidím nedostatečné textury a nepříliš bohaté modely vedlejších figur. Ovšem kvalitní grafick 1000 ý design to všechno přebíjí, když poprvé uvidíte Zeldu, je to na výstřik. Na druhou stranu tak nějak automaticky očekávám, že následující Zelda, designována primárně pro Wii, bude vypadat podstatně lépe. U těch recenzí se ještě zastavím. Ze začátku to vypadalo, že se Twilight Princess moc nepovedla, protože jedna z první recenzí váženého Gamespotu hře napálila hodnocení "jen" 8.8/10. To bylo pro fanoušky hry poněkud kruté. Přitom když se dneska podívám na Gamerankings, tak se to tam desítkami jen hemží, celkový průměr je nad 94.45%, což je úctyhodné. Když se dívám zpětně na recenzi Gamespotu, tak nejvíce vytýkají přílišnou tradici hry. Obecná inovace by neuškodila, prý. (I já osobně jsem to ve své recenzi trochu vytýkal - teď mi to nevadí). Něco na tom je. Při otázce "Quo Vadis Zelda?" se musíme dostat k závěru, že tady máme dva hlavní směry vývoje. Ten, který je inovativní (dva díly pro DS v současné době) ale není v tom výsledku tak uspokojující. A ten, který se drží tradic, je zase málo inovativní, i když se hraje mnohem lépe. Další Zelda, kterou oznámil přímo Miyamoto, se navíc začíná tvářit, jako interaktivní film. To nejsou moc dobrá znamení - Zeldy jsou - přes svůj někdy možná dětinský vzhled - klasické hardcore hry a tento směr se mi ani trochu nelíbí. Na druhou stranu tady máme touhu hlavního šéfa Ocariny a dalších Zeld - Eiji Aonuma - který nepřestane Zeldu dělat, dokud nepřekoná Ocarinu. To je moc pěkný závazek! A ono i ten Miyamoto málokdy zklame. Pořád je tady mnoho prostoru, kam se pohnout, aniž by se vytratila zaručená "Zeldovitost" a atmosféra. Když se na Zeldy dívám obecně, tak v rámci série musím hodnotit hry v pořadí Ocarina of Time, Windwaker a Twilight Princess - z velkých konzolí. Pokud tedy bude hodnocení s odstupem jednoho bodu, tak dostane opravdu "jen" 8/10. Ale hra sama o sobě? Mnohem více. A to říkám přesto, že styl zdokonalování herních mechanismů směrem Ocarina of Time - Windwaker - Twilight Princess přinesl relativně málo inovace. Série Legend of Zelda je tak trochu jako letní olympijské hry. Jsou jednou za čtyři roky a na konci vždy všichni odsouhlasí, že jde o nejlepší olympijské hry do dnešního data. Twilight Princess v tomto kontextu zklamal. Ale to neznamená, že je to špatná hra, naopak. Jde o špičkovou a zábavnou hru pro široké publikum hráčů, která v kontextu her obecně dosahuje na nejvyšší laťku s ledovým klidem. Sehnat GameCube se dá dneska za pár šušňů, takže pokud v tomto okamžiku ještě nehrajete, doporučuji se zvednout a udělat si radost tím, že splníte svou občanskou povinnost (Windwaker v závěsu samozřejmě, o Ocarině nemluvě - vše na GameCube potažmo Wii). P.S.: Po doplnění - všechny Zeldy v seznamu Mobygames.


Problémy po zvětšení prsou - Diskuze Omlazení.cz (3) Problémy po zvětšení prsou Ela 13. 4. 2007 15:36 Luca funlight Tak běž jinam. Rozhodně bych to nenechávala jenom tak. Leníí 13. 4. 2007 21:25 ahoj Luco,já mám implantáty 10let,před půl rokem jsem měla úraz,přicvakly mně dveře v marketu,myslela jsem že omdlím bolestí a na ultraz.mi řekli totéž co tobě-prasklý implantát.Na pl.chir.mi doktorka řekla,že kdyby byl opravdu prasklý,nehla bych bolestí rukou a prs by byl viditelně zdeformovaný,že bych bolestí nevydržela,tak nevím,mám ho dál a tvar nemění,ale trochu pořad bolí.Kdyby jí šlo o kšeft,chytla by se toho a řekla by samozřejmě okamžitě vyndat Maja 14. 4. 2007 18:37 já mám anatomické implantáty už 6.roken.Nedávno jsem si všimla,že když ležím mám pravé prso pokleslé jakoby do boku,do strany.Ve stoje nebo v sedu je to dobrý.Bála jsem se ruptury,ale na ultrazvuku mi lékařka řekla,že mám implantát zvrásněný a o prasknutí se nejedná.Občas mě i pravé prso více bolí.Doufám,že měla doktorka pravdu a ještě pár let mi implantáty vydrží. Luca funlight 17. 4. 2007 21:30 tak já už jsem po operaci - výměně. Teď akorát ležím na nem. pokoji a rehabilituju. S klinikou jsme se nakonec jakž takž dohodli - implantát mi domluvili zdarma, operaci jsem platila já. Každopádně Leníí, doporučuju Ti určitě ještě další konzultaci s doktorkou, protože na ultrazvuku se jen tak nepletou a zatím nikdo pořádně neví, co může silikon v těle způsobit... To co mi vyndala doktorka z těla vypadalo prej jako pudink a komplet to bylo venku z obalu, takže Tě nechci děsit, ale asi by to chtělo něco dělat. Zkus si nechat napsat zprávu z ultrazvuku a šup za doktorama. Pokud to budeš mít písemně, tak se k tomu přece musí nějak postavit! Držím pěsti, ať to vyřešíte k Tvojí spokojenosti. Jinak Vám docela závidím a přeju :o), že máte implantáty tak dlouho bez problémů. Doufám, že mě teď taky chvilku vydržej... Každopádně doporučuju pravidelné ultrazvuky, ať víme, že jsem zdravé, ne? A jedna perlička od mojí operatérky: "...to jsem zvědavá, co s Váma všema budem dělat za pět, deset let, to bude boom rozpadlejch implantátů ..." :o))) Ela 17. 4. 2007 21:41 Luca funlight Tak ať už seš jenom dobrá! A co bolesti-nemáš? A ten silikon Ti prasknul sám nebo jsi měla nějaký náraz či něco podobného? Luca funlight 17. 4. 2007 21:57 Dík za přání Eli, snad už to bude ok, bolesti mám jen malinko, díky tomu, že kapsa na silikon už tam byla. Jenom se netěšim na to vyndavání drenu, brr, to mě čeká zítra. :o( Prasklo mi to samo, nejspíš vadný kousek, prý jsem opravdu výjimka. No anebo moje tělo opravdu špatně snáší silikon, to se předpodkládám brzy pozná... Radši bych tu první variantu. A co ty, nějaké zkušenosti, třeba ty lepší? :o) Ela 17. 4. 2007 22:01 Luca funlight já jsem po zvětšení 3 měsíce, takže zatím nějaký výrazný zkušenosti nemám. Mám 300ml -kulatý impl. s vysokým profilem, pod svalem a řez pod prsy. Bolesti jsem neměla téměř žádné na to, že to mám pod svalem. A vůbec mě nebolelo ani to vyndávání drénů. Kde jsi byla na operaci? A jaký máš implantáty-kulatý nebo anatomy-a jakou velikost? A asi taky pod svalem,co? Luca funlight 17. 4. 2007 22:27 Mám to taky pod sval, kulatý, 240g. Bolesti byly, ale hned jsem dostala injekci, takže to šlo zmáknout. Dreny byly fakt hnusný, za jak dlouho Ti je vyndavali? Já jsem byla na GHC Praha, a až na to, že jsme se chvíli dohadovali ohledně výměny, tak je tady dost slušnej servis. Jinak mám řez kolem bradavky, jizvy skoro nejsou vidět, což je super. Kde si byla na operaci ty? Při třech měsících jsi čerstvá nositelka, držím pěsti, ať to máš bez problémů! :o) 966 18. 4. 2007 10:39 Chcela by som sa opýtať čo sa cíti pri prasknutom silikóne.Či je ten implantát nejako zdeformovaný.Ďakujem. Ela 18. 4. 2007 10:54 Luca funlight drény mi vyndávali hned druhý den. Sundali mi obvazy, vytáhli drény a navlíkli zdravotní podprdu. Byla jsem v Sanusu v Hradci Králové a s jejich přístupem jsem spokojená. Leníí 18. 4. 2007 22:00 ahoj Luco,tak to ti závidím tu výměnu.Teď teda nevím..je fakt,že se mi nelíbilo že si doktorka tu zprávu z ultrazvuku ani nepřečetla,jen mi dost důrazně kladla na srdce že nemůže být prasklý,prohmatala a prý jestli by mi nebylo líto dát tak krásná prsa pryč.samozřejmě zprávu z ultrzvuku si tam nechala,takže konzultovat s jiným doktorem po novém ultrazvuku asi.Docela jsem byla zklamaná jak rychle jsem vypadla...jinak po těch 10letech jsou snad lepší než po roce.Jak na hmat,tak na vzhled.Tenkrát nechtěli ani mamo a ultr.před operací,ani žádné drény.V 11h.jsem nastoupila a v 15h.už mně vezla kamarádka domů.. Ela 19. 4. 2007 22:44 Leníí Leni, jak máš velké implantáty -a kulatý nebo anatomy? A kde máš jizvu-a jak se Ti hojily jizvy? Já mám po zvětšení 3měsíce, jizvu pod prsy-hojí se dobře, ale úplně OK ještě nejsou. A mám kulatý impl.300ml. S tou výměnou bych na to ale asi šla, měla bych obavy, aby ten implantát nebyl fakt prasklý. Pokud Ti nedělají problém finance, tak to zvaž. od 3. 6. 2007 zabka 12. 6. 2007 10:16 ahoj Eli,neposlala by jsi mi ,prosim ,foto ze sanusu...tez bych chtela jit tam,dekuji..u koho jsi ,prosim ,byla? Ela 13. 6. 2007 22:04 zabka já jsem byla na operaci u Dr.Doskočila. Napiš e-mail, fotku Ti pošlu. myška 19. 6. 2007 20:37 ahoj holky,prosím o info, jak dloouho jste nemohly nic zvedat a jestli to bylo moc bolestivé, mám rok a půl mimi a nevím zda to mám ještě odložit až bude větší. moc děkuji Problémy s hojením větší implantátů (500ml) 28 Indikace zmenšení prsů - zdravotní problémy po operaci 55 Problémy při narkóze při užívání prášků Zoloft 19 Problémy s kojením po zmenšení prsou? 2


spíš to vypadá, že lidi s pažoutem nemají smysl pro humor.. :D


velký zadek, sólo, jihoameričanky, černoši, afričanky, striptyz


EIB investuje do krytých dluhopisů řecké Piraeus Bank | Týden.cz Evropská investiční banka (EIB) investuje 350 milionů eur (9,1 miliardy Kč) do krytých dluhopisů, které příští měsíc vydá řecká banka Piraeus Bank. Chce tak podpořit poskytování úvěrů drobným podnikatelům v Řecku. Honza Hloupý 30.09.2017 16:29 "Kryté" řecké dluhopisy? Ale prdlačku, jde prostě o další maskovanou finanční injekci dávno zbankrotovanému státu. Kolik už bylo těch pomocných balíčků, z nichž každý byl ten definitivně na mou duši na psí uši úplně poslední?


Prodám Mercedes-Benz CLK ZIMNÍ KOLA 205/55 R16 Benzín Sedan/Limuzína - auto inzerát na Cars.cz Mercedes-Benz CLK ZIMNÍ KOLA 205/55 R16 0, Benzín, - neuvedeno -, 0 kW 3 000,- Kč (cena při platbě v hotovosti) Mercedes-Benz CLK ZIMNÍ KOLA 205/55 R16 Prodám Mercedes-Benz CLK ZIMNÍ KOLA 205/55, Prodej Mercedes-Benz CLK ZIMNÍ KOLA 205/55 orientačně v EUR:110,- € barva:, CENA ZA SADU!!!, PLECHOVÍ DISK 5x112, PNEU KLEBER KRISTALP HP2 - VZOREK 5mm; Za informace k vozidlu zodpovídá prodejce. Číslo inzerátu: 15617375253751584


source: fineweb

text: Valtellina Valtellina je alpské údolí na severu Itálie o rozloze 3212 km2, jeho osu tvoří řeka Adda. Nejdůležitějšími sídly jsou Sondrio, Chiavenna a Bormio. Původně bylo součástí Graubündenu, až v roce 1797 je ovládla Lombardie. Hlavním zdrojem příjmů oblasti je turistika: jsou zde významná lyžařská střediska, dále výroba sýrů (proslulý Bitto) a vinařství. V oblasti bylo vyšlechtěno veltlínské červené rané, dnes převládají modré hrozny odrůdy Nebbiolo. Významná je zdejší elektrifikovaná horská železnice z roku 1902. V létě 1987 postihly údolí katastrofální záplavy. Nejslavnějšími rodáky jsou matematik Giuseppe Piazzi a lyžařka Deborah Compagnoniová, trojnásobná olympijská vítězka.


O pozůstalé se od začátku června v nemocnici stará pět kaplanů, kteří nabízejí pastorační službu na několika klinikách či odděleních už pátým rokem. Nápad otevřít speciální poradnu vzešel právě z jejich zkušeností.


source: CulturaX

text: Vyvážená kombinace mateřídoušky, heřmánku, meduňky a levandule zklidní Vaše smysly i mysl. Bylinková maska je vhodná pro chvíle relaxace, pro zklidnění, velmi dobrá je při potížích s usínáním. Sametová, relaxační bylinková maska na oči, v barvě královsky modré modři, zpříjemní váš odpočinek, relaxaci i spánek. Uklidňující polštářek na oči s bylinkami pro odpočinek očí a celkovou relaxaci těla. Náplň masky je mísena z bylinkovou směsí pro dobrou noc, která má příznivé uklidňující účinky, pro celkovou relaxaci a zklidnění při stresu a přepětí. Masku nelze prát, poškodily by se bylinky, kterými je plněna. V případě, že dojde k namočení masky, dbejte důsledně na její vysušení. Nahřejte svou oční masku (nejlépe na sluníčku) a nebo naopak ochlaďte a pak přiložte na oči. Relaxační oční maska pomůže uvolnit napětí kolem unavených očí a obočí. Kombinace dokonalé tmy, vůně bylinek a jejich uklidňujících účinků Vás připraví na příjemný a klidný spánek.


Kusmi Tea Zelený čaj s mátou 10 mušelínových 9g sáčků | Baví Mě Vařit Domů / Nápoje / Čaje KUSMI TEA / Zelené čaje / Kusmi Tea Zelený čaj s mátou 10 mušelínových 9g sáčků Kód: VMEN10S Kusmi Tea Very Mint - 10 sáčků představuje nové provedení Zeleného čaje s mátou určené pro přípravu oblíbeného čaje ve variantě ice tea (ledový čaj). Kusmi Tea Very Mint - 10 sáčků Povzbuzující čaj Kusmi Tea Zelený čaj s mátou - 10 sáčků v novém provedení, které je předurčeno pro přípravu osvěžujícího ledového čaje. Balení obsahuje 10 mušelínových čajových sáčků, které jsou naplněny 9 gramy čajové směsi. Jemné mušelínové sáčky jsou nebělené a ručně šité – neobsahují tedy žádná lepidla ani kovové sponky, které by mohly negativně ovlivnit chuť čaje. Každý 9 g čajový sáček je určený na přípravu 1 l ledového čaje. Spolu s novým provedením představujeme i zbrusu nový recept. Zelený čínský čaj ochucený marockou mátou, osvěžující a žízeň zahánějící čaj, který má blahodárné účinky na zažívání si nyní můžete dopřát ledově vychlazený v podobě ledového čaje překypujícího svěžestí. Dodejte vašemu Very Mint zcela novou chuť - při louhování přidejte do čaje 5 kousků ananasu a připravte si osvěžující čaj se sladkými exotickými tóny. Přiveďte 600 ml vody téměř k varu (teplota 75-80°C) Louhujte čajový sáček 5 minut Dominující chuť: marocká máta Kusmi Tea čaj Green Ginger Lemon z řady Flavoured Teas.


2018 - Kompostéry :: Budiměřice Úvod > Obecní úřad > Projekty > 2018 - Kompostéry Projekt "Předcházení vzniku textilních a biologicky rozložitelných odpadů v obci Budiměřice“, registrační číslo CZ.05.3.29/0.0/0.0/17_068/0005444 je spolufinancován Evropskou unií - Fondem soudržnosti v rámci Operačního programu Životní prostředí Následující příběh začal v květnu 2017, kdy obecní úřad uspořádal mezi občany anktetu mapující případný zájem o poskytnutí kvalitních kompostérů na jejich zahrady. Jasným cílem bylo zajistit kompostování biologicky rozložitelného odpadu (BRKO) přímo u jeho zdroje. Obecně závazná vyhláška obce totiž stanovuje zákaz ukládání kompostovatelého materiálu do popelnic. Veškerý BRKO by měl správně končit v domácích kompostérech nebo na obecní meziskládce bioodpadu, odkud je pravidelně odvážen do kompostáren. Výsledek ankety byl milým překvapením. Celkem 164 domácností projevilo vůli se do projektu zapojit. Jelikož je v dnešní době problematika odpadového hospodářství velmi složitá, obec si na zpracování analýzy a přípravu žádosti o dotaci najala profesionální konzultační firmu. Žádost byla nakone podána již v červenci 2017. Požádali jsme nejen o financování pořízení 164 ks kompostérů, ale také motorového štěpkovače a kontejneru na sběr textilu. Naše žádost byla úspěšná a dotace v maximální výši 1 019 915 Kč z prostředků Fondu soudržnosti v rámci Operačního programu Životní prostředí nám byla přidělena. V průběhu léta proběhlo výběrové řízení na dodavatele, ve kterém zvítězila roudnická firma MEVA-TEC s.r.o. Poskytnutí kompostérů je řešeno jako výpůjčka trvající do konce roku 2024 a jeho následné darování, během trvání výpůjčky je třeba se o kompostér řádně starat a ochránit ho před poškozením. Smlouva o výpůjčce a darování včetně předání kompostéru proběhlo během října a listopadu 2018. Součástí předávky byla brožura Kompostování v zahradních kompostérech. Motorový štěpkovač bude nabídnut občanům ke štěpkování dřevní hmoty přímo na jejich zahradách. Kontejner na textil bude umístěn v části obce Rašovice.


source: wikipedia

text: 30. leden je 30. den roku podle gregoriánského kalendáře. Do konce roku zbývá 335 dní (336 v přestupném roce). Svátek má Robin. Události Česko 1483 – Známý český humanista Viktorin Kornel získal na artistické fakultě pražské univerzity titul mistra. 1919 – Skončila v rámci Československo-polského sporu o Těšínsko tzv. sedmidenní válka. 1943 – 1. československý armádní sbor (v počtu 979 mužů a žen) odjel do prostoru Sokolova a Charkova, kde se zúčastnil bojů pod velením plukovníka Ludvíka Svobody. Svět 1018 – Polsko a Svatá říše římská uzavřeli Budyšínský mír. 1287 – Barmský král Wareru založil království Hanthawaddy a vyhlásil jeho nezávislost na Pugamské říši. 1349 Všichni židovští muži a netěhotné ženy německého města Freiburg im Breisgau byli zmasakrováni Günther ze Schwarzburgu je vybrán jako německý protikrál proti římskoněmeckému králi Karlovi IV. 1649 – Anglický a skotský král Karel I. byl popraven. Z Anglie se stala republika vedená Oliverem Cromwellem. 1667 – Ruské carství a Polsko-litevská republika uzavřely Andrusovské příměří. Územní zisky Ruského carství. 1807 – Vysloužilý major Isaac de Rivaz poté, co ve švýcarském Vevey sestrojil vozík, který v prudkém pohybu vyrazil dveře dílny, získává francouzský patent na výbušný motor 1820 – Edward Bransfield objevil Antartiku a prohlásil ji britským územím 1826 – Byl slavnostně otevřen most Menai Suspension Bridge spojující ostrov Anglesey s pevninou. 1933 – Machtergreifung: Adolf Hitler byl jmenován říšským kancléřem. Skončila tak tzv. Výmarská republika. 1942 – Adolf Hitler ve svém projevu oznámil zničení Židů do konce války. 1945 – Sovětská ponorka S-13 potopila německou osobní loď Wilhelm Gustloff. 1948 – Ve Svatém Mořici byly zahájeny V. Zimní olympijské hry. 1968 – Armáda Vietkongu zahájila v rámci vietnamské války tzv. ofenzívu Tet. 1969 – Beatles zahráli na střeše vydavatelství Apple Records na londýnské Seville Row svou písničku Get Back plus řadu dalších skladeb, což bylo jejich poslední veřejné vystoupení. 1972 – „Krvavá neděle“: během demonstrace v severoirském Derry zastřelili britští výsadkáři 13 neozbrojených osob, včetně šesti nezletilých. 1982 – První počítačový virus na světě. Richard Skrenta vytvořil první virus kód, který je 400 řádků dlouhý a přestrojený za zaváděcí program Apple s názvem “Elk Cloner.“ 2004 – Jaromír Jágr hrál svůj 1000. zápas v NHL ve slavné Madison Square Garden v New Yorku. Českému kapitánovi nestihli v domácí aréně připravit ceremoniál, nedostal ani upomínkové předměty. Jágrovi vzdával hold až klip při reklamní pauze. 2005 – V Iráku proběhly volby do Prozatímního národního shromáždění. 2020 – Světová zdravotnická organizace vyhlásila probíhající epidemii koronaviru 2019-nCoV za globální stav zdravotní nouze. Narození Česko 1580 – Gundakar z Lichtenštejna, česko-rakouský šlechtic († 5. srpna 1658) 1750 – František Štěpán Silva-Tarouca, rakouský a moravský šlechtic († 5. března 1797) 1760 – František Xaver Partsch, český hudební skladatel († 6. dubna 1822) 1813 – Anton Rösler, stavební podnikatel a politik německé národnosti († 7. srpna 1880) 1815 – Martin Stelzer, plzeňský stavitel († 3. srpna 1894) 1845 – Karel Urbanec, český bankéř († 17. června 1891) 1850 – Albína Dvořáková-Mráčková, spisovatelka († 23. května 1893) 1852 – Marie Petzoldová-Sittová, operní pěvkyně († 7. ledna 1907) 1859 – Matěj Norbert Vaněček, matematik a pedagog († 15. září 1922) 1866 – Bruno Pammer, opat kláštera cisterciáků a politik († 22. listopadu 1924) 1875 Desider Kovačič, československý politik slovenské národnosti († ?) Miloš Antonín Záruba, československý politik († 3. srpna 1922) 1884 – František Smotlacha, český mykolog a zakladatel českého vysokoškolského sportu († 18. června 1956) 1890 Jarmila Kurandová, česká herečka († 6. prosince 1978) Jan Oswald, geolog, mineralog a spisovatel († 31. ledna 1970) 1891 – Gustav Hilmar, český herec, malíř a sochař († 19. března 1967) 1893 – Bohuslav Havránek, český filolog a bohemista († 2. března 1978) 1905 – Vladimír Krajina, vůdce českého protifašistického odboje († 1. června 1993) 1906 – Karel Holubec, český lékař († 6. ledna 1977) 1909 – Josef Knop, příslušník Československé armády v zahraničí, generál in memoriam († 1. dubna 1966) 1911 – Josef Otisk, voják a velitel výsadku Wolfram († 10. ledna 1986) 1918 – Jaroslav Krombholc, český dirigent († 16. června 1983) 1922 – Vladimír Janoušek, sochař a malíř († 8. září 1986) 1923 – Jiřina Petrovická, herečka († 10. října 2008) 1925 – Josef Říman, lékař, biochemik, předseda Československé akademie věd, politik 1929 – Alexandr Kliment, český spisovatel († 22. března 2017) 1931 – Jaromír Povejšil, jazykovědec, germanista a překladatel († 3. dubna 2010) 1932 – Zdeněk Braunschläger, český herec a scenárista († 18. ledna 2018) 1933 – Milena Vecková-Blahoutová, československá basketbalistka († 1. května 2018) 1936 – Ladislav Falta, stříbro na OH 1972 ve sportovní střelbě († 18. prosince 2021) 1940 – František Čermák, český jazykovědec 1942 Pavel Řezníček, surrealistický básník a prozaik († 19. září 2018) Zdeněk Hajný, český malíř, grafik a psycholog († 1. března 2014) 1947 – Wabi Daněk, český folkový písničkář († 16. listopadu 2017) 1953 – Zuzana Roithová, lékařka, politička, ministryně zdravotnictví 1960 – Václav Marhoul, český scenárista, režisér, herec Svět 133 – Didius Iulianus, římský císař († 2. června 193) 1491 – Francesco Maria Sforza, hrabě z Pavie († 1512) 1681 – pokřtěn Anselm František Thurn-Taxis, druhý kníže Thurn-Taxis († 8. listopadu 1739) 1693 – Marie Anna Karolína Neuburská, bavorská princezna († 12. září 1751) 1697 – Johann Joachim Quantz, německý flétnista a skladatel († 12. července 1773) 1711 – Abraham Roentgen, německý umělecký truhlář († 1. března 1793) 1720 – Bernardo Bellotto, italský malíř († 17. října 1780) 1727 – Jozef Baťán, uherský biskup a kardinál († 23. října 1799) 1757 – Luisa Hesensko-Darmstadtská, velkovévodkyně Sasko-výmarsko-eisenašská († 14. října 1830) 1781 – Adelbert von Chamisso, německý básník a botanik († 1838) 1782 – Wincenty Krasiński, polský generál († 24. listopadu 1858) 1817 – Adolphe Yvon, francouzský malíř († 11. září 1893) 1818 Franz Albert Eder, arcibiskup salcburský a politik († 10. dubna 1890) Artúr Görgey, uherský vojevůdce a politik († 21. května 1916) 1822 – Franz von Hauer, rakouský geolog a paleontolog († 20. března 1899) 1838 – Alfred von Kropatschek, generál rakouské armády, konstruktér zbraní († 2. května 1911) 1839 – Hippolyte Sebert, francouzský generál, vědec a esperantista († 23. ledna 1930) 1841 Sam Loyd, americký šachista († 11. dubna 1911) Félix Faure, francouzský prezident († 16. února 1899) 1846 – Francis Herbert Bradley, britský filozof († 18. září 1924) 1850 – Aleksander Gierymski, polský malíř († 7. března 1901) 1852 – Ion Luca Caragiale, rumunský spisovatel († 9. června 1912) 1853 – William Heerlein Lindley, britský vodárenský inženýr († 30. prosince 1917) 1872 – Eduard Bloch, židovský lékař, původem z Čech, ošetřující matku Adolfa Hitlera († 1. června 1945) 1878 Ján Koniarek, slovenský sochař († 4. května 1952) A. H. Tammsaare, estonský spisovatel, esejista a překladatel († 1. března 1940) 1882 – Franklin Delano Roosevelt, prezident Spojených států amerických († 12. dubna 1945) 1885 – Hana Gregorová, slovenská spisovatelka († 11. prosince 1958) 1890 – Albert Zürner, německý olympijský vítěz ve skocích do vody († 18. července 1920) 1892 – Friedrich Heiler, německý religionista a filozof náboženství († 18. dubna 1967) 1893 – Jicchak-Me'ir Levin, ministr izraelské vlády a vůdce hnutí Agudat Jisra'el († 7. srpna 1971) 1894 – Boris III., bulharský car († 28. srpna 1943) 1895 – Wilhelm Gustloff, švýcarský nacista († 4. února 1936) 1899 – Max Theiler, jihoafrický lékař-virolog, Nobelova cena za fyziologii a medicínu 1951 († 11. srpna 1972) 1900 – Isaak Osipovič Dunajevskij, ruský hudební hudební skladatel a dirigent († 25. července 1955) 1901 – Rudolf Caracciola, německý automobilový závodník († 28. září 1959) 1907 – Jozef Horák, slovenský spisovatel († 11. června 1974) 1909 – Saul Alinsky, americký teoretik aktivismu († 12. června 1972) 1911 – Roy Eldridge, americký trumpetista († 26. února 1989) 1915 – John Profumo, britský politik († 9. března 2006) 1918 Leopold Lahola, slovenský dramatik, prozaik, scenárista a filmový režisér († 12. ledna 1968) David Opatoshu, americký herec († 30. dubna 1996) 1920 – Tito Gómez, kubánský zpěvák († 15. října 2000) 1924 – Lloyd Alexander, americký spisovatel († 17. května 2007) 1925 – Douglas Engelbart, americký vynálezce v oblasti počítačové technologie († 2. července 2013) 1926 – Vasilij Archipov, sovětský námořní důstojník († 19. srpna 1998) 1927 – Olof Palme, švédský předseda vlády († 28. února 1986) 1929 – Isamu Akasaki, japonský fyzik, Nobelova cena za fyziku za rok 2014 († 1. dubna 2021) 1930 Buddy Montgomery, americký vibrafonista († 14. května 2009) Gene Hackman, americký herec a držitel Oscara Nikolaj Pučkov, sovětský reprezentační hokejový brankář († 9. srpna 2005) 1934 – Giovanni Battista Re, italský kardinál 1935 Richard Gary Brautigan, americký spisovatel († 25. října 1984) Tubby Hayes, britský jazzový hudebník († 8. června 1973) Jean Tiberi, francouzský politik, starosta Paříže Jozef Mihalkovič, slovenský básník a překladatel 1937 Boris Spasskij, ruský šachista Vanessa Redgrave, britská herečka 1938 – Islom Karimov, prezident Uzbekistánu 1939 – Alberto Suárez Inda, mexický kardinál 1940 Tony Levin, britský jazzový bubeník († 3. února 2011) Boris Podrecca, slovinsko-italský architekt 1941 – Dick Cheney, americký politik 1942 – Marty Balin, americký zpěvák († 27. září 2018) 1945 – Me'ir Dagan, ředitel izraelské zpravodajské služby Mosad 1947 – Steve Marriott, britský zpěvák († 20. dubna 1991) 1949 – Peter Agre, americký biolog a chemik, nositel Nobelovy ceny ze chemii v roce 2003. 1951 – Phil Collins, anglický zpěvák 1962 – Abdulláh II. Jordánský, jordánský král 1968 – Trevor Dunn, americký baskytarista, kontrabasista a hudební skladatel 1974 – Christian Bale, velšský herec 1981 Peter Crouch, anglický fotbalista Dimitar Berbatov, bulharský fotbalista Úmrtí Česko 1030 – Hyza, 5. pražský biskup (* ?) 1705 – Terezie Eleonora z Ugarte, česká šlechtična (* 1639) 1774 – František Ignác Tůma, český skladatel (* 2. října 1704) 1851 – Augustin Smetana, český filozof (* 15. června 1814) 1887 – Ferdinand Čenský, český důstojník, spisovatel a novinář (* 29. května 1829) 1900 – Martin Pokorný, český matematik, pedagog a politik (* 30. listopadu 1836) 1901 – Alois Pražák, český politik (* 21. února 1820) 1907 – Alfred Slavík, geolog, mineralog, rektor ČVUT (* 20. dubna 1847) 1919 – Jan Evangelista Nečas, právník, básník a překladatel (* 25. prosince 1849) 1933 – Jan Svatopluk Procházka, český přírodovědec (* 13. května 1891) 1935 – Bohumil Bouška, český spisovatel a dramatik (* 4. dubna 1864) 1941 – Josef Vítězslav Šimák, český historik (* 15. srpna 1870) 1947 – Josef Martin Nathan, olomoucký pomocný biskup (* 11. listopadu 1867) 1953 – Pavel Babík, člen protikomunistického odboje (* 26. ledna 1924) 1972 – Karel Boleslav Jirák, český skladatel, hudební pedagog a dirigent (* 28. ledna 1891) 1975 – Josef Palivec, diplomat, básník, esejista a překladatel (* 7. října 1886) 1984 – Josef Kuhn, český varhaník a hudební skladatel (* 17. dubna 1911) 1990 – Miloš Axman, český sochař (* 20. listopadu 1926) 1992 – František Brabec, profesor ekonomiky a řízení, rektor Českého vysokého učení technického v Praze (* 13. listopadu 1905) 1994 – Zdeněk Váňa, český archeolog (* 13. února 1924) 1997 – Josef Švejcar, český pediatr (* 20. května 1897) 1998 – Achille Gregor, spisovatel (* 3. prosince 1910) 2014 Milan Jelínek, první polistopadový rektor Masarykovy univerzity (* 22. června 1923) Jiří Křeček, patofyziolog (* 11. dubna 1923) 2015 – Jiří Kořalka, historik (* 7. února 1931) 2020 – Luboš Dobrovský, novinář a politik (* 3. února 1932) 2021 – Ladislav Štaidl, hudebník, skladatel a textař (* 10. března 1945) Svět 1164 – Vilém z Anjou, bratr anglického krále Jindřicha II. (* 22. července 1136) 1230 – Pelagio Galvani, portugalský kardinál, vůdce páté křížové výpravy (* ? 1165) 1384 – Ludvík II. Flanderský, flanderský hrabě (* 25. listopadu 1330) 1629 – Carlo Maderno, lombardský) architekt (* 1556) 1645 – Mary Ward, anglická řeholnice, zakladatelka Kongregace Ježíšovy (* 23. ledna 1585) 1649 – Karel I., král Velké Británie a Irska (* 19. listopadu 1600) 1652 – Georges de La Tour, francouzský barokní malíř (* 13. března 1593) 1716 – Marie Kazimíra d’Arquien, polská královna jako manželka Jana III. Sobieskiho (* 28. června 1641) 1728 – Alžběta Augusta Falcko-Neuburská, německá šlechtična a princezna (* 17. března 1693) 1730 – Petr II. Ruský, ruský car (* 23. října 1715) 1773 – Anton Schmidt, rakouský barokní malíř (* 1706) 1788 – Karel Eduard Stuart, pretendent anglický (* 31. prosince 1720) 1806 – Vicente Martín y Soler, španělský skladatel (* 2. května 1754) 1836 – Betsy Rossová, americká švadlena; ušila první americkou vlajku (* 1. ledna 1752) 1843 – Friedrich von Adelung, německý právník a filozof (* 25. února 1768) 1858 – Coenraad Jacob Temminck, nizozemský zoolog (* 31. března 1778) 1867 – Kómei, 121. japonský císař (* 22. července 1831) 1868 – Eléonore Denuelle de La Plaigne, milenka císaře Napoleona Bonaparte (* 13. září 1787) 1888 – Asa Gray, americký botanik (* 18. listopadu 1810) 1889 Korunní princ Rudolf, syn císaře Františka Josefa I. (* 21. srpna 1858) Marie Vetserová, milenka rakouského korunního prince Rudolfa Habsburského (* 17. března 1871) 1898 – Jules Péan, francouzský chirurg (* 29. listopadu 1830) 1905 – Eduard Ebel, německý duchovní, básník a skladatel (* 7. července 1839) 1912 – Alfred Ebenhoch, předlitavský politik (* 18. května 1855) 1913 – Ferdinand Kronawetter, rakouský, levicově liberální politik (* 26. února 1838) 1927 – Rudolf König, rakouský obchodník, amatérský astronom (* 18. srpna 1865) 1929 – La Goulue, francouzská tanečnice (* 13. července 1866) 1931 – Friedrich Ris, švýcarský entomolog (* 1867) 1937 – Georgij Pjatakov, sovětský politik a člen Levé opozice (* 6. srpna 1890) 1938 – Şehzade Mehmed Ziyaeddin, syn osmanského sultána Mehmeda V. (* 26. srpna 1873) 1941 – Emil von Guttenberg, předlitavský šlechtic, generál a politik (* 4. ledna 1841) 1945 Albert Mockel, belgický básník (* 27. prosince 1866) Jaromír Nečas, český sociálně demokratický politik (* 17. listopadu 1888) 1948 Arthur Coningham, velitel letectva při Operaci Overlord (* 19. ledna 1895) Orville Wright, průkopník letectví (* 19. srpna 1871) Móhandás Karamčand Gándhí, indický politik (* 2. října 1869) 1951 – Ferdinand Porsche, automobilový konstruktér (* 3. září 1875) 1953 – Viktor Trast, finský filolog a překladatel (* 14. ledna 1878) 1958 Iser Be'eri, ředitel izraelské zpravodajské služby Hagany (* ? 1901) Ernst Heinkel, německý konstruktér a výrobce letadel (* 24. ledna 1888) 1961 – Dorothy Thompsonová, americká spisovatelka a novinářka (* 9. července 1893) 1963 – Francis Poulenc, francouzský skladatel (* 7. ledna 1899) 1967 – Eddie Tolan, americký sprinter, zlato na OH 1932 (* 29. září 1908) 1969 – Dominique Pire, belgický dominikán, Nobelova cena za mír 1958 (* 10. února 1910) 1976 – Arnold Gehlen, německý sociolog a filosof (* 29. ledna 1904) 1979 – Béla Czóbel, maďarský malíř (* 4. září 1883) 1980 – Professor Longhair, americký bluesový zpěvák a klavírista (* 19. prosince 1918) 1982 Lightnin' Hopkins, americký bluesový kytarista a zpěvák (* 15. března 1912) Stanley Holloway, anglický herec, zpěvák a konferenciér (* 1. října 1890) 1983 Fritz Machlup, rakouský ekonom (* 15. prosince 1902) Štefan Králik, slovenský dramatik (* 8. dubna 1909) 1985 – Felix H. Man, německý fotograf (* 30. listopadu 1893) 1986 – Ivan Dmitrijevič Papanin, sovětský polární badatel (* 26. listopadu 1894) 1987 – Roy Adzak, britský malíř, sochař, rytec a fotograf (* 14. února 1927) 1991 Clifton C. Edom, americký fotožurnalista (* 12. února 1907) John Bardeen, americký fyzik, Nobelova cena za fyziku 1956 a 1972 (* 23. května 1908) 1993 – Alexandra Řecká a Dánská, manželka posledního jugoslávského krále, Petra II. (* 25. března 1921) 1994 Pinchas Sade, izraelský spisovatel (* ? 1929) Pierre Boulle, francouzský spisovatel (* 20. února 1912) Walter Kolneder, rakouský muzikolog, hudební vydavatel a spisovatel (* 1. července 1910) 1995 – Gerald Durrell, britský spisovatel a zoolog (* 7. ledna 1925) 1998 – Samuel Eilenberg, polsko-americký matematik (* 30. září 1913) 2002 Michal Greguš, slovenský matematik (* 22. prosince 1926) Inge Morath, rakouská fotografka (* 27. března 1923) 2004 – Malachi Favors, americký kontrabasista (* 22. srpna 1927) 2006 – Mikuláš Kocvár, pravoslavný arcibiskup prešovský (* 19. prosince 1927) 2007 – Sidney Sheldon, americký spisovatel, dramatik a scenárista (* 11. února 1917) 2009 – Teddy Mayer, americký podnikatel, bývalý šéf týmu formule 1 McLaren (* 8. září 1935) 2011 – John Barry, anglický hudební skladatel a dirigent (* 3. listopadu 1933) Svátky Česko Robin Ada Erna, Ema Jasna, Jasněna Bathylda Liturgický kalendář Sv. Martina Pranostiky O svaté Martině přidá se ke dni hodina. Externí odkazy Lednové dny


31. 12. 2013 Rayman Legends Pravidelní čtenáři blogu jistě ví, že mám rád skákačky, že mám rád Raymana, ale že předchozí titul Origins mne nikterak nevyzul z ponožek. Oproti tomu na Legends jsem se docela těšil a to z několika důvodů. Za prvé - mělo jít o launchovou hru pro WiiU. Za druhé - první trailery ukázaly, že Ubisoft má na víc, než na recyklaci starých principů a umí jim vdechnout život. Za třetí - poslední 2D Mario mi přišel tak těžký, že jsem si potřeboval spravit chuť nějakou procházečkou. A v tomto smyslu Rayman Legends skutečně boduje. Spíše než o hopsačce bych se nebál referovat k běhačce. Rayman má paletu pohybů podobnou, jako Mario - umí skákat, bouchat pěstí (i směrem do země), běhat a když dostane výjimečně bonusovou rukavici, tak umí i střílet. Přesto, že tři tlačítka jsou na hopsačku více než dost, samotné využití ovládacích prvků je minimalistické. Vyjma prodlouženého skoku a odrážení od stěn vlastně Rayman neumí nic moc víc. Tam, kde Mario kombinuje dvě tlačítka s propracovaným level designem a pomocí hromad bonusů dociluje různého typu hratelnosti, tam je Rayman více v roli pouhého závodníka a utíká zleva doprava jako elektrická myška. Díky tomu jsou úrovně uzpůsobené a poněkud zploštělé, navíc jsou obvykle velice krátké. Není problém dohrát level za minutu, mnohé úrovně jsou dokonce limitované časem na 40 vteřin. Hra velice rychle odsýpá díky srozumitelnému zpracování - jsou tady plošinky, odrážedla a nepřátelé - skoč sem, přeběhni tady, bouchni tam. Sem tam se může stát, že člověk zařve no ale nevadí - checkpointů je ve hře jak naděláno a životů je neomezeně. Frustrace z Maria je ta tam, tohle je prostě hra na užívání si pro hopsačkové začátečníky. Ale i fajnšmekři si užijí, to zase ano, ale trochu v jiném smyslu slova. Hra je sice extrémně lehká, ale za to působivá. Level design má tu úžasnou schopnost, že v hráči evokuje obrovskou, nezvladatelnou rychlost pohybu - ale ve skutečnosti se v drtivé většině případů jedná o pečlivě rozestavěné prvky úrovně, které ani nelze proběhnout jinak (v některých momentech nám hra dokonce bere možnost postavičku ovládat a připomíná to tak naskriptovanou animačku...). V praxi pořád držíme směr doprava a utíkáme, přičemž tu a tam narazíme na velice zřejmé takzvané tajné místnosti. Na první pokus jsem dohrál hru s 280 z celkového počtu 700 sebratelných modrých štrajchpudlíků, přičemž v základní hře (série pěti světů po cca šesti úrovních každý) jich je kolem 350 (odhaduji) - neboli bez jakéhokoliv opakování úrovně jsem na první průchod sebral téměř 80% všeho. To je něco, co v Mariovi dociluji po třech letech usilovného hraní ;). Neomezený počet životů a poměrně husté checkpointy pak posouvají hranici obtížnosti do komicky snadné, což nevítám zrovna s libostí. Hra to ale vyvažuje grafickou kreativitou, kde Ubisoft předčil moje očekávání. Hra opravdu vypadá a zvučí fantasticky, je to jako hodně rychlý a krásný videoklip. I když pořád preferuji klasický pixelart, Rayman Legends (a i Origins) rozhodně bodují svým malebným stylem, který jakoby z oka vypadl nějakému dobrému, ručně animovanému filmu. Každý z pěti světů je stylizovaný do jednoho tématu a podle mého vkusu narazili povětšinou na správnou notu. Nejvíce se mi líbí třetí svět - 20.000 Lumenů pod mořem - tam jde chvílemi o mix bondovky a verneovky. Jenom je blbé, že úrovně jsou tak kratičké, že si je člověk nemůže užít. Z jednotlivých světů bych pak ještě vyňal skutečně výji 1000 mečné honičky s hordami černých záporáků v posledním světě. Obecně jsem si nejvíce užil turbolevely, kde se člověk musel skutečně zamyslet, jak zrychlit svůj pohyb vhodným skokem nebo odrazem - ale bohužel jde o úrovně vedlejší a i tak docela lehké. Klidně bych si uměl představit celou hru postavenou jenom na těchto výzvách - ale k tomu až za moment. Dva typy úrovní ale musím vyzdvihnout nade všechny. Nejprve úrovně hrané na dotykovém displayi. Ty jsou parádní. Každý svět má dvě úrovně, které lze dohrát pouze ve spolupráci s tabletem a ta koordinace pohybu hráče skákače a hráče matlače je unikátní. Nebojím se říci, že jde o nejvýznamnější část hry, kterou si jinde neužijete (i když samozřejmě - po připojení PS Vita nebo XBOX Smartglass docílíte de facto identického systému i na nonNintendo konzolích, ale kdo to dneska má?) a díky nezvyklosti designu těchto úrovní jsem pořád fascinován. A to se mi u her nestává často. Asynchronní hraní má zkrátka hodně co do sebe. Druhým typem úrovní, které musím vyzdvihnout, jsou hudební pasáže. Na konci každého světa je jeden bonusový level, který si bere nějakou populární skladbu a tu... zherní. Už jsem viděl stovky rytmických her, ale Rayman Legends je první hra, která je skutečně rytmickou hopsačkou. Pochopitelně, že zde existuje jeden ideální průchod, to ano (v tomto směru hra vzdáleně evokuje hry typu DDR). Ale během učení je nám dovoleno experimentovat, sem tam zpomalit nebo jít alternativní cestou - hraje se to zkrátka jako hopsačka, než jako DDR. Hudební podklad je navíc zvolený velice lacině - což nyní myslím pozitivně - každý bude spokojený. Když pak v třetím světě odhalíte motiv skladby Eye of the Tiger, budete se tetelit radostí, na to vemte jed. Je mi trochu líto, že utíkací levely, hudební a dotykové, nehrají ve hře podstatnější roli. Dohromady jich je relativně dost, ale zasloužily by si prohloubit, rozšířit a hlavně znásobit jejich počet. Kdyby hra skončila v tomto místě, byl bych vlastně docela naštvaný nedotažeností, ale autoři naštěstí sáhli k nouzovému řešení - recyklace. Obsahu má totiž hra ve skutečnosti kvanta. Jak jsem naznačil výše - časově omezené úrovně zde hrají velkou roli v takzvaných výzvách, což byla původně free aplikace pro WiiU, kde jste každý den mohli překonávat rekordy v čase, vzdálenosti nebo v počtu sebraných bodů v krátkých a turborychlých úrovních. Tato funkce byla v plné verzi zachována a tak si můžete každý den sednout na deset patnáct minut a překonávat sami sebe a své přátele. Hezký sociální prvek, ale spíše jen malý bonus. Za větší bonus považuji implementaci čtyřiceti remasterovaných úrovní z Rayman Origins - jak jsem pochopil, tak odemknout se dá v podstatě celá hra, takže za jedny peníze získáváte dvě hry zároveň. Plus hromada mini výzev v každém světě, plus odemykání nových postaviček (přičemž je to trochu podfuk, jsou to spíše jen oblečky pro staré postavičky, leč hra se tváří, že je to úplně nový charakter) plus mini fotbal (více zábavný, než se zdá na první pohled) plus sbírání stíracích losů plus multiplayer (což je hlavní vysvětlení, proč je hra tak komicky lehká - ve čtyřech by to asi byl děsnej masakr). Takže i když s odřenýma ušima, musím uznat, že Rayman Legends se povedli. A taky se mi líbí, že během loadingu je možné nasbírat bonusové srdíčko ;). Sice je to trochu otřepané, ale rozhodně lepší, než jen pohled na nápis "Loading". Na závěr jsem si nechal polemiku. Kdyby Ubisoft totiž dobrovolně nespadl do sítí Microsoftu a nevydal hru s více než půlročním zpožděním, hra by získala mnohem větší popularitu, i když asi nikoliv prodejnost. Zcela chápu rozhořčené hráče, kteří kvůli tomu hru sabotovali (patřím k této skupině). Na druhou stranu musím uznat, že utřu-li si pěnu od úst, dostal jsem do rukou moc hezkou hru, sice trochu primitivní, ale zábavnou. Do konce života budu Ubisoftu vyčítat jejich prostituci, ale když dojde na lámání chleba - Rayman Legends jsou dobrou hrou. Chvílemi originální, dává pocit dobře odvedené práce, krásný na pohled, i když na můj vkus nesmyslně lehký. Hodnotím 7/10. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


HANNAH Repo - Black mel/rio mel, vel. XL | Mojelyze.cz Úvodní stránka / Lyžařské oblečení / Lyžařské bundy / HANNAH Repo - Black mel/rio mel, vel. XL HANNAH Repo - Black mel/rio mel, vel. XL 8591203820493c Vymakaná bunda na lyže i zimní radovánky na sněhu Hannah Repo je bunda pro outdoorové aktivity, při kterých potřebujete spolehlivou ochranu před deštěm a sněhem. Bunda je atraktivní barevnou kombinací melange struktur, které jsou oblíbené nejen u mladých sportovců DRYPEAK 6000 (mm) Regulovatelná pevná kapuce 3 vnější a 1 vnitřní kapsa na zip <img alt="\"\"" data-cke-saved-src="\" src="\"https://www.rockpoint.cz/foto/ciselniky/original/o-hannah-velikostni-tabulka-panske-obleceni(1).jpg\"" style="\"width:" 700px;="" height:="" 452px;="" float:="" left;\"="">


Nebojte se obrátit na někoho, kdo ví, jak vést účetnictví | Migaros Jestliže je něco, v čem se mnoho lidí nevyzná, pak je to evidence financí. Něco takového je pro mnohé opravdu složité a to tak, že byste to ani nečekali. Pokud vlastníte firmu a nemáte v dané firmě nikoho, kdo by vám vedl účetnictví a vy něčemu takovému nerozumíte tak, jak by bylo potřeba, pak věřte, že i pro vás je zde řešení. Co že je tím řešením? Obrátit se na společnost, která nabízí nejen vedení účetnictví, ale i mnohem více. Pokud byste měli zájem, i vy se můžete klidně ještě dnes podívat na vedení účetnictví Praha 5 jkcredit.cz. Jestliže zavítáte na dané webové stránky, pak věříme, že se zde skutečně dozvíte vše potřebné. Opravdu neváhejte a zjistěte si i vy maximum informací, protože můžete být spokojeni více, než si myslíte. Jestliže chcete, aby finance vaší společnosti byly naprosto bezproblémové, určitě by nebylo na škodu najmout si někoho, kdo vám povede účetnictví tak, jak je potřeba. Rozhodně nemějte z něčeho takového žádné obavy. Věříme, že i vy můžete být spokojeni, pokud využijete této skvělé nabídky. Nebojte se, že byste s touto společností narazili. Rozhodně nenarazíte. Vše bude fungovat naprosto skvěle. Pokud byste měli zájem, rozhodně nebude problém domluvit si schůzku a vše probrat osobně. Je určitě dobré, pokud má člověk možnost zeptat se na vše, co je potřeba a to nejlépe face to face. I vy máte možnost vzít do rukou telefon a zavolat. Nebojte se domluvit, protože jen díky něčemu takovému budete schopni zjistit, zda něčeho takového využijete nebo naopak nikoliv. Určitě se neváhejte zeptat na vše, co vás napadne, protože je více než důležité, abyste byli informovaní naprosto o všem, co se s něčím takovým pojí. Věříme, že v dnešní době může být spokojený opravdu každý a to dokonce i vy. Neváhejte proto a zkuste i vy kontaktovat společnost, která by pro vás v budoucnu mohla vést účetnictví.


Minimální mzda až 17 tisíc? Odboráři EU vyrazili do boje i za Česko | Blesk.cz Nízké mzdy v České republice už neřeší pouze tuzemští odboráři a politické strany. Ve své nejnovější kampani se proti nim postavily i odbory EU. Upozorňují na to, že se odměny zaměstnanců z východní Evropy začaly znovu vzdalovat odměnám pracovníků v Evropě západní. Rozjely proto akce, které mají za cíl stav napravit. Jejích středobodem je zejména vyjednávání o novém způsobu výpočtu minimálních mezd. Podle něj by českým zaměstnancům náležela odměna alespoň 17 tisíc. Podle Evropské konfederace odborových svazů (ETUC) je velkým problémem, že zaměstnanci ve východní části Evropské unie stále nedostávají ani poloviční mzdy v porovnání se svými západními protějšky. „Rozdíl v platech na východě a západě je šokující,“ řekla k tomu tajemnice ETUC Esther Lynchová. Například Češi v průměru dostávají necelých 37 procent průměrné mzdy západních zemí. Situace je přitom podle statistik odborů horší než před deseti lety. Ještě v roce 2008 se Češi totiž blížili 39 procentům průměrné mzdy. V podobné situaci jsou i zaměstnanci v okolních státech. „Pracovníkům z východní části EU by měly mzdy růst rychleji než inflace,“ uvedla Lynchová s tím, že je třeba přestat pracovníky z východní části Unie zneužívat. Jedním z nejvyšších cílů ETUC je především zvýšení minimální mzdy na 60 procent průměru. Kdybychom se začali řídit doporučením odborářů, byla by tak minimální mzda v České republice letos zhruba 17 tisíc. To by podle Lynchové vedlo k tomu, že by se zvedly odměny i celkově. V budoucnu by navíc mohly být ještě vyšší. „Vše je ale v rukou národních odborů,“ upozorňuje tiskový mluvčí ETUC Julian Scola pro Blesk.cz. ETUC podle něj nemůže za odboráře vyjednávat na národní úrovni. „Našim členům ale můžeme pomoci a pomáháme s vyjednáváním lepších podmínek pro zaměstnance nadnárodních společností,“ dodal na závěr zástupce. ČMKOS: S kampaní se inspirovali u nás Šéf českých odborů Josef Středula v první řadě zdůraznil, že pro něj kampaň není novinkou. „ČMKOS svoji kampaní inspirovala Evropskou odborovou konfederaci,“ řekl Blesk.cz Středula s tím, že předlohou se pro ETUC stala česká kampaň Konec levné práci. Evropské odbory se podle Středuly dokonce letos přijedou podívat na mítink ČMKOS. Podle Středuly by mělo být prioritou každé vlády, aby lidé dostávali slušné mzdy. V tom je prý přínosná i role odborů a vláda by podle něj měla mít zájem, aby zaměstnanci měli možnost o svých mzdách vyjednávat kolektivně. „Tam, kde působí odbory a vyjednává se kolektivní smlouva, mají zaměstnanci o více než 40 tisíc korun ročně vyšší mzdu než ve firmách bez odborů,“ vysvětlil Blesk.cz Středula. Svaz průmyslu podobné úvahy odmítá Plány evropských odborářů se ale nelíbí Svazu průmyslu a dopravy ČR. „Souhlasíme s tím, aby úroveň minimální mzdy byla na úrovni 40 % průměrné mzdy, kde bychom ji doporučovali dlouhodobě udržovat,“ řekla k tomu Blesk.cz ředitelka Zaměstnavatelské sekce svazu Jitka Hejduková. Podle ní je třeba si na vyšší mzdy počkat. Pokud by se odměny zvýšily nyní, znamenalo by to podle Hejdukové snížení peněz na investice. Což by prý Češi možná nepocítili rovnou, ale třeba za deset let. Zároveň je podle Hejdukové nutné vzít na vědomí, že zvyšování platů je v České republice drahé. Vyplývá to podle ní z analýzy mezd v ČR, kterou si Svaz průmyslu a dopravy nechal vypracovat. „Česká republika se řadí k zemím s jedním z nejvyšších podílů odvodů na sociální a zdravotní pojištění zaměstnavatelů na mzdách a platech. To znamená, že každá koruna investovaná do hrubých mezd českých zaměstnanců stojí zaměstnavatele mnohem víc než ve většině evropských zemí,“ vysvětluje Hejduková. Ministerstvu práce se nelíbí statistiky, ze kterých evropští odboráři vycházejí Mluvčí ministerstva práce a sociálních věcí Irena Dlesková v první řadě odmítla, že by se v Česku zvětšoval rozdíl mezd oproti těm západním. „Od roku 2014 patří nárůst mezd v ČR k těm dynamičtějším a je vyšší než u západních zemí,“ vysvětlila Dlesková s odkazem na statistiku OECD. S odboráři se ale Dlesková shoduje na tom, že jsou pro dobré platy zaměstnanců důležití. „Jedině v případě sjednávání mzdy v kolektivní smlouvě je postavení obou smluvních stran vyrovnané,“ řekla mluvčí s tím, že tak zaměstnanci mají větší šanci prosadit své představy o navýšení mezd. Na závěr ale Dlesková za MPSV odmítla představu odborářů o výši minimální mzdy. Podle mluvčí rostla minimální mzda výrazně od roku 2014. Dodala, že od začátku roku 2018 by měla poskočit o dalších 1200 Kč nahoru. Podle ní tak není pravděpodobné, že by v blízké budoucnosti mohla dosáhnout na 60 procent průměrných mezd. odborymzdaevropská unieminimální mzdaekonomika dzery ( 4. září 2017 09:46 ) To tvrdím stále ale je to prd platný.Zvednou platy a vše se zdraží. anna1234 ( 3. září 2017 12:46 ) .. pak by zase předstírali boj za snížení nezaměstnanosti, protože jediné k čemu by vedl takový nárůst min. mzdy, by bylo propouštění a nebo velké zdražování výrobků, služeb atd. Někde by se ty nově vzniklé náklady na zvýšení mezd odrazit musely. agfor ( 3. září 2017 12:28 ) 17 000 ? To se ale kmotrům z českých odborů nebude líbit. Co kdyby na to vláda zločinců přistoupila ? Za co by pak předstírali boj ? sores ( 3. září 2017 12:23 ) Vzhledem k cenám všeho u nás, je to pořád almužna!!!! Proč ne jako u našich sousedů německých 50 tisíc??? to mají i obyč.dělníci a skladníci. I český cigoš co tam manuelně pracuje vedle z naší bytovky bere 50 tisíc!!!! A to zas zdraží energii od ledna. Kdyby to alespoň v TN neukazovali jací jsme žebráci až na 14 místě v platech!! sekebo ( 3. září 2017 09:33 ) Vlastní nás francouzská firma. U nich prům. plat 100 000 Kč u nás 30 000 Kč. Přidají 3% všem "stejně". Takže jim 3000 Kč a nám 900 Kč !!! A tak se ty nůžky stále rozevírají i když počet zaměstnanců je na výkonovou jednotku a tím i produktivita práce (známé klišé našich "ekonomů") vlastně stejná. A začalo to roz(vý)prodejem republiky za klausových vlád.


text: Jindřich Štreit slaví 75. narozeniny a říká: Fotografov... - Vlasta.cz Jindřich štreit slaví 75. narozeniny a říká: fotografování je nekonečná cesta HANA HALFAROVÁ | 05. ZÁŘÍ 2021 Můžeme se sejít už dnes večer?" ozvalo se v telefonu a mně srdce poskočilo. "Moc ráda! Jen se nestihnu připravit.Budete shovívavý, pane profesore?" "Budu mimořádně hodný!" Zavěsila jsem a hlavou mi začaly létat otázky k rozhovoru, o kterém jsem snila spoustu let. Sešli jsme se v podvečer na konci června, po jeho celodenní práci na Institutu tvůrčí fotografie, kde byl v komisi u státnic i přijímaček. Dnes vám rukama prošlo přes tři tisíce fotografií... To je normální dávka, už jsme s kolegy zvyklí. Jak poznáte dobrou fotku? Jde o subjektivní pocit a názor. Dobrá fotografie na sebe sama upozorní. Má takové tajné ručičky a volá: "Jindříšku, tady jsem! Chci, abys mě pochválil!" Vymyká se průměru a vždy o něčem vypráví, něco řeší, naznačí – má něco, co ostatní fotografie nemají. Co má mít podle vás dobrý fotograf? Měl by být především hluboce lidský. Měl by mít empatii a sociální vnímání, cit pro kompozici i pro práci s barvou. Měl by umět předvídat a mít fantazii. Při přijímačkách máme rádi autory, kteří se snaží experimentovat a hledají nové pohledy a náměty. Vystudoval jste pedagogickou fakultu v Olomouci a učil jste, dokud vám to soudruzi nezakázali. Po roce 1989 jste se k tomu vrátil a učíte doteď. A učím rád! Moje pedagogická dráha byla ale poněkud krkolomná. Učil jsem do začátku osmdesátých let. Pak jsem byl kvůli fotografování odsouzen a do školy, kde jsem předtím působil jako ředitel, jsem nesměl ani vstoupit. Osm let jsem pracoval na státním statku, po revoluci jsem byl rehabilitován a vrátil se do školství. Zájem o mě projevila také FAMU v Praze, jako externí pedagog jsem tam učil deset let a vedl seminář dokumentární fotografie, který jsem si upravil po svém. Občas se stalo, že studenti nepřinesli své práce. A já si řekl, že čas je pro mě příliš vzácný, abych si jezdil do Prahy jen povídat. Takže jsme to otočili a studenti začali jezdit za mnou do Sovince, kde jsme intenzivně fotografovali. Viděli, jak pracuji, ale také jak komunikuji s lidmi a získávám si jejich důvěru. Co od svých studentů očekáváte? Říkám jim – buďte sami sebou, najděte si vlastní téma. Vytvořte soubor, byť sebeobyčejnější, ale váš, kterým budete mít co říci. Pak hodnotím, jestli dokázali najít svou cestu. Ta se hledá samozřejmě těžce a dlouho. Jak dlouho jste ji hledal vy? Celý život! To je nekonečná cesta. Když si člověk řekne, že už je hotový a nic nehledá, opakuje se. Fotografové se dělí na ty, kteří tvoří a jsou zaujatí až k posedlosti, a potom na ty, kteří již nehledají a jsou zaběhnutí ve svém stylu. Pro mě je fotografie tak důležitá a vzácná, že ji nechci ponížit na obživu. Proto učím, abych nemusel dělat kompromisy. Každý kompromis je krokem k průměrnosti. Problémový, ale záleží na období... Nemyslím výsledky, spíš jestli jste byl zapálený, houževnatý? To jsem byl vždycky! Studoval jsem výtvarnou výchovu a fotografie mi v tom hodně pomohla. Začal jsem s ní ale až v prvním ročníku na fakultě. Prý vás k fotografování ponoukl tatínek... Fotografoval jako amatér a přivedl mě k tomu zvláštním způsobem. Byť byl též pedagog, nikdy mi neřekl: "Jindro, pojď si to též zkusit. Naučím tě to!" Na základní škole mě dokonce učil. Měl jsem pocit, že je v tom vztahu možná víc kantora než otce. Nakonec jsme spolu učili jako kolegové na škole v Jiříkově. Mých výstav se účastnil a myslím si, že ho to i hřálo, ale nikdy mě nepochválil. Bylo nás pět dětí a určitě nás měl hodně rád, ale nikdy to nedával najevo. Cítil jsem k němu velký respekt, ale na emoce, objímání, hlazení jsme měli máti. Zemřel v pětašedesáti, mně bylo o dvacet méně. Hodně jsem o tom teď přemýšlel a mrzí mě, že jsem mu to nedal najevo. Že ho mám rád, že si ho vážím... Vynahrazuji to své dceři a vnukovi, s nimi se ňuhňám – právě proto, že jsem to ze strany otce nezažil. Oni ale žijí v Portugalsku! Jak často se s nimi můžete obejmout? Jezdí sem tak dvakrát do roka, já jsem za nimi jezdil také dost často. Ale poslední tři roky mám nemocnou ženu, takže jsem cestování omezil, co to šlo. Od sametové revoluce jsem byl pořád ve světě – fotil jsem několik let ve Francii a v mnoha dalších zemích Evropy, tři měsíce v Japonsku, v Brazílii, Číně... Příští rok oslavíte s Agnes zlatou svatbu! A ještě předtím jsme spolu šest let chodili. Můžeme o vaší ženě a její nemoci mluvit? Můžeme. Nyní je v soukromém domě seniorů, který je zaměřený na Alzheimerovu chorobu. Už jste s tím smířený? Úplně se s tím smířit nelze nikdy. Učím se to přijmout, i to je těžké. Agnes byla velmi inteligentní a interesantní žena, učitelka hudby. Moc o sebe dbala. Postupně se to mění a zhoršuje. Ještě před rokem jsem ji vozil na koncerty nebo jsme zajeli do restaurace. Teď jezdíme alespoň po zahradě. Ale stále mě poznává a je ráda, když za ní přijedu. Snažím se ji navštěvovat téměř denně, nosím jí něco dobrého. Má velmi ráda maliny, šunku, laskonky... Všimla jsem si, že když mluvíte o rodině, držíte si šperk, co máte na krku. To je můj talisman od kamaráda, olomouckého sochaře Jana Naše. Nosím ho pořád, asi dvacet let. Vidíte? Nemá nohu. Před čtyřmi lety jsem měl velkou bouračku – auto bylo na odpis, mně se vůbec nic nestalo. Jen jsem druhý den zjistil, že mi chybí ta nožička. Nechtěl jsem ji dodělat, abych měl u sebe memento, že mám jezdit opatrněji. Když máte rád talismany, máte i nějaké své rituály – třeba každodenní? Můj život je tak nepravidelný, že to snad ani nelze. Měl jsem etapy, kdy jsem cvičil jógu... Teď hlavně pracuji, pořád jsem v tempu. To je vidět! Umíte odpočívat, umíte se nudit? Ani jedno! Rád chodím na koncerty, občas si jdu zaplavat... Dost vydržím, i spát jen dvě hodiny denně. Jedu přes celou republiku a ještě v noci se vrátím domů. Jak teď fotografuji ve věznicích, jezdím ze Sovince třeba až do Všehrd, Horního Slavkova, Kynšperku... Po několika dnech takového zápřahu už padám, ale jsem spokojený. Moji přátelé vidí takové nasazení neradi, ale v dané situaci to jinak dělat nelze. Jsem jim vděčný, že mi vycházejí vstříc a pomáhají mi. Poslední dobou se věnuji ryze sociálním tématům – lidem bez domova, domácímu hospici, práci v továrnách, handicapovaným i autistům, životu v panelácích... Kromě fotografování učím (na Slezské univerzitě už od roku 1991, pozn. aut.), občas vedu tvůrčí dílny v Brně i v Banátu. Hodně vystavuji, publikuji, jsem členem různých porot. V českých věznicích fotíte už několik let... A pořád je to živé téma! Hned po revoluci jsem se v pardubické věznici účastnil natáčení Jana Špáty (autor dokumentu o J. Štreitovi nazvaného Mezi světlem a tmou, pozn. aut.). Tehdy jsme tam objevili vězeňkyni Máňu, Honza o ní natočil dokument s Olgou Sommerovou, která se k jejímu osudu vrátila v dokumentu Máňa po deseti letech. A představte si, minulý týden jsem se s Máňou sešel ve Světlé po třiceti letech! Ve věznicích jsem fotografoval velký cyklus o drogové závislosti Cesta ke svobodě – úžasný projekt a můj nejvystavovanější soubor fotek. Vězeňská duchovenská péče mě vyzvala ke spolupráci při svém desátém, patnáctém i dvacátém výročí působení. Fotografie jsme před dvěma lety vystavili na Velehradě, 18. srpna bude vernisáž na Staroměstské radnici v Praze. Takže fotografujete na pokračování? Ano. Je to téma vztahu kaplanů a vězňů, které jsme nazvali Ze tmy ke světlu. Žádný fotograf dosud neměl možnost toto téma zpracovat a ukázat, jak důležitou práci dělají kaplani a kněží ve věznicích. Navázal jsem na soubor, který jsem vytvořil před dvěma lety, a intenzivně pracuji dál. Navštívil jsem dalších dvacet věznic. Je obtížné získat důvěru vězňů, aby se nechali fotografovat? Když mám všechna povinná povolení a do vězení přijedu, je pro mě nesmírně důležitý právě kaplan nebo kaplanka. Od svých oveček musí získat písemný souhlas s fotografováním a použitím fotek. Někdy je to dost složité – třeba ženská věznice v Opavě byla nejproblematičtější. Knězi se nepodařilo přemluvit ani jednu ženu. Nevzdal jsem to a s olomouckým kaplanem jsme se do toho pustili. Během půlhodiny jsem tam měl frontu žen, které se chtěly fotografovat. Bylo to neuvěřitelné! Váš hluboce lidský přístup nebo vaše charisma? Myslím, že obojí. Prostě se do toho vrhám. Fotografuji asi padesát pět let, za tu dobu už mám nějaké zkušenosti, jak komunikovat. Pan kaplan si z toho dělal legraci: "Jindro, musím tě odsud dostat, nebo tě ty ženy zničí!" Bylo to opravdu krásné fotografování. Kaplan je stěžejní v tom, že mi pomáhá navazovat kontakty. Ti lidé mi musejí důvěřovat. Vyprávím jim, jak jsem byl sám ve vězení, to mi hodně pomáhá. Kdybych zaváhal, nic bych nenafotografoval, i když předtím dali kaplanovi souhlas. Vznikají tam i blesková přátelství... Musíte ty fotografie vidět, těžko se o tom mluví. Musím. Jsou také o naději? Je v nich spousta věcí. Kaplani se snaží navázat s vězni kontakt a společně hledat řešení, jak dál pokračovat v životě. Setkal jsem se i s tím, že za mnou přišel člověk, kterému končil trest za vraždu, a řekl mi, že se chce vrátit do věznice jako kaplanův pomocník. Někteří jsou tam patnáct dvacet let a ano, kněží jim dávají naději. Když uvádím výstavu a vysvětluji, proč jsem se pustil do takového tématu, pokládám lidem otázku: "Kdo z nás je bez viny?" To všichni najednou ztichnou. Poznáváte tam silné příběhy, které jsou o vině, trestu, odpuštění... Držíte si od toho odstup, nebo naopak? Pokud chcete, aby fotografie mluvily a nebyly jen pouhým záznamem, je potřeba se ponořit a napojit. Přistupuji k nim jako rovný s rovným. Nevím, jestli něco ukradli, prodávali drogy nebo někoho zabili. Když je fotografuji, nechci to ani vědět, abych nedělal nějakou selekci. Když pak máme s kaplanem čas, na některé vězně se přece jen zeptám. Jsou to opravdu složité příběhy a kruté osudy, které život připravil. Jak dlouho chcete s focením ve věznicích pokračovat? Až dokončím tento cyklus, budu tam pokračovat fotografováním jiných příběhů života. Ve vězeních je v současné době více lidí, kteří by si mohli trest odpykat na svobodě. Věznice by se tolik nezatěžovaly a jejich rodiny neoslabovaly. Logisticky to bude ještě náročnější fotografování, protože bych do něho chtěl zapojit i rodiny vězňů, které s tím budou muset také souhlasit. To budou ale šíleně silné emoce! Však ano! Cyklus se bude jmenovat Druhá šance a už jsem si to párkrát vyzkoušel. Je to velmi silné. Jak důležitá je pro vás svoboda? Láska a svoboda je to nejdůležitější na světě, kromě zdraví. Bez svobody bych to nemohl dělat. Musím ji cítit. Kdyby mě někdo nebo něco omezovalo, nevyfotím nic. A musím mít pocit, že práce má smysl. Po mnoha letech fotografování jsem si řekl, že už budu dělat jen takové projekty, které řeší společenský problém, o němž se nemluví, před nímž společnost zavírá oči. Pro mě je fotografie důležitá a vzácná, nechci ji ponížit na obživu. Proto učím, abych nemusel dělat kompromisy. Každý kompromis je krokem k průměrnosti. • Oceňovaný dokumentární fotograf, zastoupený v mnoha světových galeriích. • Fotí 55 let, měl přes 1400 samostatných výstav, vydal desítky publikací. K jeho tématům patří život na vesnici, práce v továrnách, Romové, drogově závislí, lidé v hospicích, vězni...


Domácí wellness se stále častěji stává součástí našich architektonických návrhů rodinných domů a pomáhá jejich majitelům nasbírat zpět ztracené síly spojené se stále rostoucími nároky na naši fyzickou a psychickou kondici. Hlavní charakteristickou nově navrženého prostoru wellness je staré dřevo...


text: Dřevěná podlaha skladba – Hverdagens skonhed HomegarážeDřevěná podlaha skladba Dvouvrstvé dřevěné podlahy se skládají z nášlapné vrstvy ušlechtilého dřeva a spodní protitahové vrstvy z kvalitní přeližky. Taková skladba zajišťuje perfektní. Skladba dřevěné podlahy v 2. Zpracování podlah je, stejně jako podhledy, náročné na. Pomůžeme Vám s výběrem vhodné podlahy pro podlahové vytápění i režim topení. Plovoucím způsobem se pokládají převážně vrstvené podlahy, ale najdeme výrobce s nabídkou masivních plovoucích podlah. Jak probíhá montáž palubkové podlahy, jaká je cena a profily se dozvíte. Pouze v případě některých hospodářských staveb mohla být skladba podlahy jednodušší a tvořena prostým dřevěným záklopem uloženým přímo na stropních. Rozměrová (tvarová) stálost. Jak by mohla vypadat dřevěná dílenská podlaha inspirovaná tradičními postupy? Podkladní modřínové trámky. Praktické a ověřené řešení skladby odhlučněné podlahy v podkroví s využitím přírodních materiálů na bázi dřeva. Dřevěná vlysová podlaha – příklad skladby – dřevěné vlysy, asfaltové lepidlo. Nedávno jsem byl na montáži masivní dřevěné podlahy. Dřevěné plovoucí podlahy lze dále rozdělit dvěma základními způsoby. Veškeré stávající i nové dřevěné prvky budou impregnovány nátěrem proti biologickým. V současnosti jsou dřevěné podlahy velmi oblíbené v klasické formě palubek v rekreačních objektech případně jako plovoucí podlahy nebo. Můžeme říci, že je původní dřevěná podlaha originální a skladbou provedení. Z hlediska skladby můžeme vícevrstvé podlahy rozdělit na dvou- a. Jejich skladba splňuje přísné nároky na stabilitu dřevěné podlahy . Dřevěné podlahy, plovoucí podlahy a parkety, prkna, dvouvrstvé parkety, dvouvrstvá prkna, třívrstvá. Inspirativní skladba parket. Průmyslová mozaiková teaková podlaha. Praha Vinohrady – podlaha jasan skladbou do stromečku. Jasanová podlaha – skladba do. Dřevěná podlaha s dlouhou životností, dodá Vašemu domovu osobitou. Sendvičová skladba podlahy je tvořena spodní dubovou nosnou vrstvou lamel a. Interiérové dřevěné podlahové krytiny Kährs jsou ideální pro firemní kanceláře, studia i váš domov. Vyberte si designové prkna a dřevěné parkety, které jsou. Profesionální sportovní palubové podlahy pro sportovní stavby a tělocvičny přímo od. První, nášlapná vrstva je z.


9. 11. 2010 Pubcast 07 5 komentářů: Tento komentář byl odstraněn autorem.OdpovědětVymazat Nechcel by si si poriadiť dáky lacnejší diktafón?OdpovědětVymazat Poprípade nahrávať v lepších podmienkách? Taký Pubcast 06 bol celkom zrozumiteľný. Kdež tu je kvalita celkom mizivá. No já musím souhlasit se simonem. Tenhle i ten co následuje po tomto je málo srozumitelný. Možná by neškodilo to prohnat nějakým inteligentním software, který by tomu dalo lepší zvuk a odstranilo hospodský šum.OdpovědětVymazat Když mně se ten hospodskej šum právě líbí. Je ale fakt, že tenhle můj Android nahrává hůře, než starší mobily, co jsem měl. Diktafon snad i doma mám, ale netahám ho sebou. A Pubcasty fakt nejsou nikdy plánované. Pokusím se s tím něco udělat, ale zázraky nečekejte. Svým způsobem je i záměr, že někdy lidi mumlaj a není jim rozumět.OdpovědětVymazat Ano, ale bohužial niekde nieje rozumeť vôbec.OdpovědětVymazat


text: tatínek zaplatit mé účty příležitostný sex v nich, Nové netolice hentai vids si myslíš, že na tebe Zralé prdel kurva dobrovice táta se mnou sex bot dospělý límec a vodítko pro ženy ženami seznamka


text: Re-Cycle-Me - Modroočko.cz Za značkou Re-cycle-me stojí firma Fun2Give, která se věnuje tvorbě zábavných a nápaditých produktů pro děti. Snaží se hračky navrhovat tak, aby u dětí stimulovaly dětskou představivost. Kreativní sady značky Re-cycle-me mají za cíl, aby si děti i rodiče uvědomili, jaký odpad produkujeme a jak ho ještě využít než skončí v odpadu. Chovat se ekologicky neznamená jen odpad vyhazovat do správných kontejnerů. Může to třeba i znamenat, že odpad zkusíme recyklovat vlastním tvořením. Navíc je úžasné a zábavné si vytvářet vlastní umělecké výrobky. A to děti milují.


EKONOMIKA: Naivní pohled Tomáše Sedláčka Pořekadlem „v dobrém roce šetři na špatné časy“ Tomáš Sedláček vysvětluje stabilizační keynesiánskou fiskální politiku, která má stimulací a restrikcí agregátní poptávky vyhlazovat ekonomický cyklus. A jak dále jedním dechem dodává, podívejte se na deficity moderních českých vlád, které byly generovány i v době bezprecedentního růstu výkonu. Copak vlády České republiky to jednoduché pořekadlo neznají? Jednoduchá logika stabilizační keynesiánské fiskální politiky je nepopiratelná. Ovšem je otázkou, zda se moderní české vlády podle této jednoduché logiky nechovaly proto, že toto pořekadlo neznaly, anebo proto, že se tímto pořekadlem řídit nechtěly. Zatímco lord Keynes v době, kdy byl západní svět skeptický vůči fungování svobodných trhů, navrhl zásah státu jako zachránce, či v konotacích Tomáš Sedláčka jako „spasitele“, který vyvádí svůj lid z bídy, my dnes vzýváme postkomunistický stát, který nás čtyřicet let systematicky do bídy přiváděl. Jinými slovy, zatímco lord Keynes nechává intervenovat benevolentní vládu, my dnes necháváme intervenovat vládu, která nás čtyřicet let zotročovala. Je proto otázkou, jestli je historicky závislé chování vlád post-transformačních zemí schopno vlastního očištění. Je otázkou, jestli jsou tyto vlády schopny být benevolentní a dodržovat jednoduchá pravidla, aniž by tato pravidla byla vymáhána vyšší autoritou či byla předepsána v ústavě, jak navrhuje profesor Holman. Osobně si myslím, že nejsou. Důvodem je jejich nedůvěra, které se těší. Tato nedůvěra se dá jednoduše odhadnout podle vývoje toho, jak jsou moderní české vlády vnímány v souvislosti se světem korupce. V průběhu celého transformačního a post-transformačního období měly moderní české vlády problémy s korupcí. Snažily se korupci řešit a výsledek je ten, že dnes jsme, co se týče hodnocení vnímání korupce podle Transparency International, na tom prakticky stejně, jako jsme byli před tím, než Zemanova vláda velmi kriticky zhodnotila proces transformace jako vysoce zkorumpovaný. A tak otázka znovu zní, proč další vlády s tímto vývojem nic neudělaly; bylo to proto, že to nechtěly, nebo dokonce proto, že toho vůbec nejsou schopny? Pohled Tomáše Sedláčka po čtyřicetiletých zkušenostech s komunistickým režimem je proto velmi naivní v tom smyslu, že předpokládá schopnost vlády vlastního očištění či vlastní morální obrody nebo, chcete-li, vlastní transformace. Osobně si myslím, že už jsme čekali dost dlouho na to, abychom mohli v takové zázraky vůbec doufat, proto je třeba samostatné rozhodování vlád omezovat a ne čekat, až se vlády poučí. Centrum pro studium konkurence, Lliberální institut Pronájem skladové haly 271 m2, Újezd u Brna Újezd u Brna, okres Brno-venkov 13 550 Kč/měsíc Více z nabídky 59 143 nemovitostí J. Fassmann naivní?????? Naivní je velmi slabé slovo, p. Sedláček spoustu lidí přesvědčil o... 18:05 20.7.2010 Z. Novák Proboha pane Otáhal jak by chtěli vládu omezovat? Teď se všichni začínáte... 19:58 18.7.2010 K. Janyška Kajan Sedláček je ještě větší magor, než Keynes ! Dzp. 16:29 18.7.2010 L. Pixa Protestuji !!! R.Sedláček používá nekalé praktiky ! Použil můj příspěvek na... 12:47 18.7.2010 M. Prokop IMHO se každá vláda chová dle Keynese jen v té utrácecí fázi a žádná v té... 22:43 17.7.2010 Masy Etiopanů prchají před válkou, v zemi pokračují tvrdé boje. Oblast je ale komunikačně zcela odříznutá Sněmovní výbor nedoporučil vládní návrh státního rozpočtu na příští rok. Pro hlasovali jen poslanci za ANO Rusové chtějí od Poláků rozhovor Kaczyńských před pádem letadla, údajně má změnit pohled na katastrofu


už jen podle toho vidíme, jak kostrbaté je to...a nejvíc pro sebe uděláš, když si dílko přečteš nahlas - je to slyšet, že něco není, jak má být...


text: Závodník vzteky porazil dívku v obleku maskota Debil no. maskot závodník Závodník Mahiedine Mekhissi-Benabbad vyhrál běh na 3000 metrů překážek na mistrovství Evropy v atletice v Helsinkách. A pak, nejspíš z radosti, přišel ke čtrnáctileté dívce v kostýmu maskota a vzteky ji strčil. Vyhlašujeme ho idiotem měsíce. Což je cennější ocenění, než medaile z ME.


text: Hledat zaměstnání - Obor -Administrativa Doprava Finance Informační technologie Kultura a sport Management Obchod a cestovní ruch Obrana a ochrana Právo Služby Stavebnictví Věda a výzkum Výchova a vzdělávání Výroba a provoz Zdravotnictví Zemědělství a lesnictví - Lokalita -Bařice-Velké Těšany Bezměrov Bořenovice Břest Bystřice pod Hostýnem Cetechovice Holešov Horní Lapač Hulín Chomýž Chropyně Chvalčov Chvalnov-Lísky Jankovice Jarohněvice Komárno Koryčany Kostelany Kostelec u Holešova Kroměříž Kurovice Kvasice Kyselovice Lechotice Litenčice Lubná Ludslavice Lutopecny Martinice Míškovice Morkovice-Slížany Pačlavice Podhradní Lhota Prasklice Pravčice Prusinovice Přílepy Rajnochovice Rataje Roštění Roštín Rusava Rymice Skaštice Slavkov pod Hostýnem Střílky Střížovice Troubky-Zdislavice Třebětice Věžky Zahnašovice Záříčí Zborovice Zdounky Zlobice Žeranovice Zobrazit nabídky Hlavní strana / Volná místa / Kroměříž / úklidová pracovnice - úklidový pracovník úklidová pracovnice - úklidový pracovník Marián Suchánek nabízí volné pracovní místo v oboru služeb na pozici úklidová pracovnice - úklidový pracovník. Práce na zkrácený úvazek v jednosměnném provozu. Pracovní poměr na dobu určitou do 7.11.2022 s ohodnocením 110 Kč/hod. Minimální požadované vzdělání je Střední odborné (vyučen). Místem pracoviště je Marián Suchánek, okres Kroměříž. Pozice je vhodná i pro absolventy, osoby se zdravotním postižením. Nástup možný od 8.11.2021. Další informace Vám poskytne Suchánek, Macháčková. Zaměstnavatel: Marián Suchánek Místo výkonu práce: Kroměříž Platové ohodnocení: 110 Kč / hod. Typ pracovního vztahu: Práce na zkrácený úvazek Minimální počet hodin týdně: 30 Pracovní poměr: Na dobu určitou do 7.11.2022 Typ smluvního vztahu: Pracovní smlouva Poznámka zaměstnavatele PRACOVIŠTĚ Kroměříž - úklid v rámci regionu Kroměříže - úklid kanceláří a domácností, vysávání el. vysavačem, utírání prachu, stírání podlah, vynesení odpadků atd. - vyučení, vhodné i pro OZP - pracovní doba v dopoledních hodinách (na pracovní době se lze domluvit), zkrácený pracovní úvazek 30 hod./týden, pracovní poměr na dobu určitou 1 rok s možností prodloužení na dobu neurčitou - Benefity: potravinové balíčky, stravenky 50,-Kč/den - kontakt osobně v sídle firmy (Kpt. Jaroše č.p. 567/13, Kroměříž) pouze ve dnech Po + Út + Čt + Pá v čase mezi 13:00 - 15:00 hod., příp. kontakt telefonicky Po-Pá (tel. 736 448 440)


Účelem této výzvy je doplňková investiční podpora intervencí ESF, podpora a návaznost na projekty financované z minulého programového období prostřednictvím investic do infrastruktury a investičně náročného vybavení. Sběr žádostí probíhá do 31. 8. 2016.


text: Teplota tání je teplota, při níž krystalická pevná látka přechází ze skupenství pevného do skupenství kapalného. U amorfních látek (sklo, parafín) nelze tuto hranici určit přesně (teplota tuhnutí). Značení Značka: tt Základní jednotka: kelvin, značka K Další jednotky: viz teplota Příklady teploty tání Tabulka uvádí teploty tání vybraných látek ve stupních Celsia a v kelvinech za normálního tlaku. Teplota tání některých prvků Nejvyšší teplotu tání mají některé sloučeniny uhlíku. Teplota tuhnutí Teplota tuhnutí je teplota, při níž se kapalina mění na pevnou látku. Hodnota teploty tuhnutí krystalických látek je stejná jako hodnota teploty tání. U čisté vody se teplota tuhnutí označuje běžným pojmem bod tuhnutí či bod mrazu (tj. teplota, při níž voda mrzne či zamrzává, ta činí za normálních atmosférických podmínek přibližně nula stupňů Celsia). Odkazy Reference Související články Skupenské teplo tání Tání Teplota varu Tuhnutí Externí odkazy Fázové přeměny Teplota Materiálové konstanty


ČERSTVÁ KÁVA | Keňa Top Masai, 250 g mletá káva - dóza | KavaEshop.cz Úvod » ČERSTVÁ KÁVA » Keňa Top Masai, 250 g mletá káva - dóza Číslo produktu: 14038 Jedna z nejkvalitnějších arabik získává svoji sílu ve vysokých nadmořských výškách. Překvapí harmonií chuti, která vás s každým šálkem přenese blíž jižním svahům hory Mt. Kenya do obydlí Masajů, po kterých získala své jméno. Rozlehlé národní parky v nekonečných savanách, Kilimandžáro, nejvyšší hora černého kontinentu s čepicí sněhu kolem vrcholu, Mombasa, přístav, kde se psaly dějiny Afriky. A také káva. Její pražení bylo v Keni známé již kolem roku 1400, pěstovat se zde začala po roce 1892, kdy byly se sousední Tanzanie dovezeny první sazenice arabiky. Dnes patří Keňa mezi významné světové producenty kávy, arabika z plantáží kolem hory Mt. Kenya, pěstovaná ve vysokých nadmořských výškách tradičním způsobem, patří k nejžádanějším na trhu.


text: Leader | Jaroslav Orlík Štítek: Leader Stále se rád učím od Dextera Yagera, i když už není mezi námi. Vždycky jsem se těšil na jeho semináře a teď můžu využívat alespoň jeho audio nahrávky a učím se z jeho knížek. Dexter učil o vedení lidí (leadership) a učil to hlavně vlastním příkladem, protože sám vybudoval obrovskou obchodní organizaci, která má více než milion obchodních členů. Vždy učil o tom, že...


text: 6. století je období mezi 1. lednem 501 a 31. prosincem 600 našeho letopočtu. Jedná se o šesté století prvního tisíciletí. Významné události 501–507 dal zakladatel franské říše Chlodvík I. sepsat zákoník Lex Salica. 507 – cca 551 byly na území dnešního Afghánistánu vytesány sochy Buddhů z Bamjánu. 525 vypočítal kněz Dionysius Exiguus datum narození Krista, čímž vytvořil křesťanský letopočet. cca 529 vznikl benediktinský řád. 529–534 bylo za vlády byzantského císaře Justiniána v díle Corpus iuris civilis kodifikováno římské právo. 532 proběhlo v Konstantinopoli povstání Níká proti císaři Justiniánovi. 541 se v Etiopii objevil mor, který se rychle rozšířil v celém Středomoří. Epidemie byla známa jako tzv. Justiniánský mor. 2. polovina 6. století slovanské kmeny patrně začaly osídlovat území Čech a Moravy. 553 zasedal druhý konstantinopolský koncil. 563 založil Svatý Kolumbán klášter na ostrově Iona. 568 založili Langobardi své království na Apeninském poloostrově. 570 se narodil zakladatel islámu Mohamed. 581 nastoupila v Číně dynastie Suej, jež vládla do roku 618. 585 ovládli Vizigóti království Svébů. 589 byl v Číně poprvé použit toaletní papír. Významné osobnosti Augustin z Canterbury (cca 546 – 604) – mnich, arcibiskup a světec Belisar (505–565) – byzantský vojevůdce Benedikt z Nursie (cca 470 – cca 543) – mnich, zakladatel řádu svatého Benedikta, světec Boëthius (cca 480 – 524/525) – římský teolog a filosof Cassiodorus (cca 488 – 583) – římský mnich, filozof a encyklopedista Dionysius Exiguus (cca 470 – cca 544) – římský kněz a tvůrce křesťanského letopočtu Husrav I. (496–579) – perský král z rodu Sásánovců Chlodvík I. (cca 465 – 511) – zakladatel franské říše Justinián I. (cca 482 – 565) – byzantský císař Kolumbán (cca 540 – 615) – iroskotským misionářem a světec Mohamed (570–632) – zakladatel a prorok islámu Prokopios z Kaisareie (cca 500 – 565) – byzantský historik Řehoř I. Veliký (540–604) – papež Řehoř z Tours (539–594) – franský biskup a kronikář Taliesin (cca 534 – 599) – velšský básník Odkazy Literatura Související články Raný středověk Stěhování národů Externí odkazy 1. tisíciletí Staletí


Štítek: nížiny :: HYDROKLIMET - svět počasí HYDROKLIMET - svět počasí Aktuality, prognózy, bouřky, sníh, kroupy, tornáda a informace o jiných meteorologických jevech na dlani Štítek: nížiny Přejde okluzní fronta https://pocasi8.webnode.cz/news/prejde-okluzni-fronta/ Fórum Hydroklimet Krátkodobé předpovědi Kamery ČHMÚ Obrázky z webkamer Hydroklimet.TV Webové kamery - Holidayinfo.cz Jaká bude zima? Často veřejnost zajímá jaká bude nadcházející sezóna. Ať už si tuto otázku kladete z jakéhokoli důvodu je nutno říci, že není možno na ni spolehlivě odpovědět dříve než v polovině listopadu. Pokud tedy čtete podobné "rádoby předpovědi" například na bulvárních serverech o tom, že nadcházející zima bude například tuhá, tedy mrazivá a na sníh bohatá již někdy v září, jedná o zcela nepodložené články. Zimu nemůžeme před jejím počátkem nijak podrobněji předpovídat, atmosféra se jaksi mění rychleji než je pro současnou techniku snesitelné. Jaká je úspěšnost předpovědí? Stále platí, že nikdy nebude možno vytvořit 100% přesnou předpověď počasí a odhadnout tak chování atmosféry, ale v budoucnu se jistě zlepší předpovídání počasí natolik, že bude možno sestavovat velmi přesné prognózy i na delší dobu dopředu. S přibývajícím časem, na který je daná prognóza sestavena, její úspěšnost klesá. Rozlišujeme základní druhy předpovědí: 1) Velmi krátkodobá a krátkodobá - nejpřesnější a může být i nejpodrobnější, můžeme zde předpovědět nejvíce prvků i pro konkrétních lokace. (místa) 2) Střednědobá předpověď - je předpověď na více dní dopředu, její úspěšnost je nižší než v případě krátkodobé předpovědi, ale relativně je spolehlivá, nicméně předpověď na poslední dny je nutno brát spíše orientačně. 3) Dlouhodobá předpověď, nazývaná správně spíše výhledem, není již tak právě úplně předpovědí. Na dlouho dopředu není možno přesněji počasí odhadnout a stanovuje se předpokládaný trend teplot a srážek - jejich případných odchylek od normálů. Tato předpověď není sestavena na jednotlivé dni po sobě jdoucí, ale na delší časové období, př. první dekáda, druhá dekáda, první týden, druhý týden atp... 4) Sezónní výhledy - jsou předpovědi na extrémně dlouho dopředu, opět v podobě studených nástinů jak by mohlo být z hlediska odchylek teplot a srážek od průměru. Jedná o prognózy na celá období 3 měsíců dopředu a jsou skutečně nespolehlivé. PS:V budoucnu mohou být ale o mnoho spolehlivější. U každé předpovědi záleží co se úspěšnosti týče na charakteru předpovídaného počasí. Některé situace se předpovídají velmi snadno, jiné velmi obtížně. Někdy můžeme velmi přesně odhadnout počasí na 7. den dopředu (v případě jistého vlivu rozsáhlé tlakové výše) a někdy není jednoduché stanovit počasí na 2. den dopředu. (př. frontální rozhraní, hluboké tlakové níže ..) Co je to teplotní inverze? Teplotní inverzí rozumíme situaci, kdy teplota od určité nadmořské výšky s rostoucí výškou stoupá oproti běžné situaci, kdy klesá. Jedná se tedy o opak, který vznikne při působení tlakové výše nad daným územím, kdy se tvoří tzv. nízká inverzní oblačnost (u zemského povrchu v podobě mlhy) pokrývající kotliny a teplý vzduch proudí nad tuto inverzní vrstvu. Záleží na tom, v jaké výšce se tato inverzní vrstva vyskytuje, od této výšky pak teplota stoupá a projevuje se zde ona teplotní inverze. Co je to srážkový stín? Se srážkovým stínem se setkáme kolem horských překážek vlivem závětrného efektu. Nejprve, co se rozumí efektem návětrným. Jedná se o zvýšený výskyt srážek způsobený horskou překážkou. Je to tedy území, kde se tvoří bohatá oblačnost z níž vypadává větší množství srážek než na straně opačné = závětrná strana. Horská překážka v podobě kopce působí na určité území tedy jako stín, zamezuje tak výskytu srážek, proto srážkový stín. Jak vzniká bouřka, bouřkový oblak? Na začátku je obyčejný cumulus malých vertikálních rozměrů cumulu humilis nebo mediocris. Roste-li dál do výšky, proměňuje se ve tvar congestus. Jsou-li splněny podmínky pro další rozvoj oblaku, roste jeho horní hranice například do troposféry, tam se vzduch ochladí a padá díky své tíze zpět dolů,v zniká bouřkový oblak cumulonimbus. V tomto okamžiku se projevují akustické,elektrické a optické projevy, hovoříme o stadiu zralosti bouřky. V okamžiku kdy bouře vydá všechnu svou energii která k její existenci nutná,mimochodem dát se přirovnat k výbuchu 12 000 tun dynamitu, začnou pozvolna převažovat pouze sestupné proudy a bouře dospěla do stádia rozpadu. Podle druhu bouře může popsaný cyklus trvat od 15 minut po několik hodin.Blesk je důsledkem nahromaděných opačných elektrických nábojů v cumulonimbu. Dosud ale není přesně známo,jak dochází k nabíjení jednotlivých částí oblaku. Zdá se, že ledové krystalky, které do sebe nárážejí vytvářejí statickou elekřinu a přitom se nabíjejí kladně,vodní kapky naopak záporně.Kladně nabitá oblast se vytvoří také na zemi, pod oblakem a spolu s ním putuje. V okamžiku kdy izolující vrstva vzduchu neudrží náboje odděleně nastane výboj. Záporné náboje se pohybují ke kladným neviditelnou klikatou stopou, která se nazývá vůdčí výboj blesku. V okamžiku kdy se náboje setkají,vznikne mohutný elektrický proud takzvaný hlavní výboj blesku. Trvá tak dlouho dokud všechny náboje v oblaku nezaniknou,pak se proces nabíjení opakuje. Příčinou vzniku hromu je blesk, přesně rečeno jeho vysoká teplota. V okamžiku kdy dojde k výboji, ohřeje se okolní vzduch na velmi vysokou teplotu a prudce se rozepne, exploduje a vzápětí se smršťuje. To vyvolá zvukové vlny které slyšíme jako hrom. V souvislosti s bouřemi se mohou objevit přívalové srážky i silné nárazy větru. Až na zem se dostane vzduch původem s troposféry, proto se po bouřce obvykle citelně ochladí. Uvnitř bouřkových mraků je silná turbulence způsobovaná silnými vzestupnými a sestupnými proudy. I proto se řadí bouře k nejnebezpečnějším meteorologickým jevům pro leteckou dopravu. Prolétavat cumulonimbem se nesmí a rychlý sestupný proud u země takzvaný downburst může ohrozit bezpečnost přistávacího manévru. Silné vzestupné a sestupné proudy udržují v cumulonimbus kapičky velkých rozměrů a kroupy. Většina krup má zhruba velikost hrachu, některé dorůstají velikosti golfových míčků. Záznamy: 1 - 5 ze 7 © Hydroklimet 2013. Všechna práva vyhrazena


Pizza z rohlíků | Kniha alchymistova Blog.cz > Kniha alchymistova > Archiv > Červenec 2011 > Pizza z rohlíků 6. července 2011 v 13:08 | Leňárek | Pizzy 1 Vrtiškovice v Čehách | 25. července 2011 v 16:37 | Reagovat Hele:D...http://vsechnobalik.blog.cz/1107/rohlikova-pizza 2 lenarkovakucharka | E-mail | Web | 19. listopadu 2011 v 18:12 | Reagovat [1]: No dobře, ty...! :-)