text: 28. leden je 28. den roku podle gregoriánského kalendáře. Do konce roku zbývá 337 dní (338 v přestupném roce). Svátek má Otýlie. Události Česko 1061 – Novým českým knížetem se stal Vratislav II. Rozdělil Moravu na dvě knížectví: severovýchodní s Olomoucí svěřil svému bratrovi Otovi, jihozápadní s Brnem a Znojmem svému bratru Konrádovi. 1900 – Byl založen Klub za starou Prahu. 1919 – Byla založena Masarykova univerzita. 1925 – Masarykova univerzita v Brně udělila poprvé titul doktor honoris causa, a to skladateli Leoši Janáčkovi. Předala mu ho přesně v den šestého výročí vzniku školy. 1950 – Byl zatčen farář Josef Toufar, jedna z obětí komunistické zvůle. 1952 – Byla zřízena přírodní rezervace Krašov. 1977 – V Národním divadle se konalo shromáždění českých umělců, kteří zde vyslechli a podepsali tzv. Antichartu – rezoluci proti signatářům Charty 77. Svět 98 – Římský senát jmenuje nastupujícím císařem Traiana. 814 – Karla Velikého, prvního římského císaře, nastupuje na trůn jeho syn Ludvík I. Pobožný jako vládce franské říše. 1077 – Během bojů o investituru musel Jindřich IV. předstoupit před papeže Řehoře VII. jako kajícník. To přispělo ke zrušení jeho exkomunikace. 1810 - Byl zatčen Andreas Hofer, roku 1809 vůdce tyrolského povstání proti Napoleonovi I. a bavorské okupaci. 1820 – Fabian Gottlieb von Bellingshausen objevil Antarktidu. 1932 – Japonská okupace Šanghaje. 1986 – Raketoplán Challenger explodoval 73 sekund po startu, celá sedmičlenná posádka zahynula. 1998 – V Sofii byl do provozu uveden první úsek metra. Narození Česko 1857 – Josef Klika, pedagog, komeniolog a překladatel († 24. března 1906) 1860 Karel Fajfrlík, československý politik († 8. května 1940) Karel Svoboda-Škréta, český malíř († 13. ledna 1940) 1866 – Karel Vaněk, československý politik († 23. února 1924) 1872 – Eduard Schönbach-Nitsche, kanovník katedrální kapituly sv. Štěpána v Litoměřicích († 13. března 1951) 1874 – Josef Sýkora, astronom a astrofyzik († 23. února 1944) 1876 – Karel Douša, český hudební skladatel, varhaník a sbormistr († 3. dubna 1944) 1877 – Jozef Buday, československý politik slovenské národnosti († 15. listopadu 1939) 1878 – Alois Adamus, český historik a archivář († 27. srpna 1964) 1884 – Linka Procházková, česká malířka († 21. října 1960) 1886 – Helena Čapková, česká spisovatelka († 27. listopadu 1961) 1890 Albert Vyskočil, spisovatel, literární kritik a překladatel († 4. prosince 1966) Juraj Slávik, československý politik, ministr československých vlád a diplomat († 20. května 1969) 1891 – Karel Boleslav Jirák, český skladatel, hudební pedagog a dirigent († 30. ledna 1972) 1893 – Jindřich Groag, výrazný brněnský meziválečný advokát († 10. října 1973) 1895 Jan Karel Čemus, spisovatel dobrodružných a umělecko-naučných knih pro mládež († 11. listopadu 1969) Jan Čumpelík, český malíř († 12. října 1965) 1896 – Karel Paleček, legionář, generál, zakladatel československých výsadkových jednotek († 12. března 1962) 1903 Božena Folkmanová, česká zooložka a parazitoložka († 27. září 1960) Božena Komárková, filozofka a teoložka († 27. ledna 1997) 1905 – Jaroslav Kučera, československý fotbalový reprezentant († 12. května 1984) 1910 – Adina Mandlová, česká herečka († 16. června 1991) 1911 – Oldřich Rulc, československý fotbalový reprezentant († 3. dubna 1969) 1912 – Jaroslav Pešán, voják a příslušník výsadku Platinum-Pewter († 11. srpna 1972) 1916 – Josef Těšínský, zpravodajský důstojník a pobočník velitele u 310. československé stíhací peruť RAF († 7. dubna 1975) 1920 Karel Kraus, teatrolog, dramaturg a překladatel († 15. března 2014) Gustav Francl, novinář, filmový kritik a překladatel († 6. ledna 2019) 1921 – Miloš Willig, herec († 23. srpna 1979) 1932 Jan Císař, divadelní pedagog, dramaturg, historik, teoretik a kritik († 14. dubna 2021) Milan Syruček, novinář, spisovatel 1937 Karel Čáslavský, český filmový archivář, historik, publicista († 2. ledna 2013) Vladimír Svoboda, český malíř 1943 – Vladimír Čort, autor písňových textů, spisovatel, výtvarník († 28. března 2014) 1956 – Petr Kajnar, primátor města Ostravy 1960 – Irena Pavlásková, režisérka, scenáristka a producentka 1961 – Daniel Rous, herec 1966 – Michal Pivoňka, český hokejista 1971 – Martina Kociánová, česká moderátorka a sopranistka 1974 – Václava Jandečková, spisovatelka a publicistka 1980 – Karel Piták, český fotbalista Svět 1311 – Johana II. Navarrská, navarrská královna († 6. října 1349) 1457 – Jindřich VII. Tudor, anglický král († 21. dubna 1509) 1540 – Ludolph van Ceulen, německý matematik († 31. prosince 1610) 1608 – Giovanni Alfonso Borelli, italský fyziolog, fyzik, astronom a matematik († 31. prosince 1679) 1611 – Johannes Hevelius, gdaňský astronom († 28. ledna 1687) 1679 – Karel Vilém Bádensko-Durlašský, bádensko-durlašský markrabě († 12. května 1738) 1706 – John Baskerville, anglický typograf a tiskař († 8. ledna 1775) 1712 – Iešige Tokugawa, japonský vládce († 13. července 1761) 1717 – Mustafa III., sultán Osmanské říše († 21. ledna 1774) 1725 – Karl Gottlieb von Windisch, německý spisovatel († 30. března 1793) 1761 – Marguerite Gérard, francouzská malířka († 18. května 1837) 1768 – Frederik VI., dánský a norský král († 3. prosince 1839) 1784 – George Hamilton-Gordon, britský státník († 14. prosince 1860) 1786 – Nathaniel Wallich, dánský botanik († 1854) 1812 Ilija Garašanin, srbský politik († 22. června 1874) Cornélie Falcon, francouzská operní pěvkyně († 25. února 1897) 1822 – Alexander Mackenzie, premiér Kanady († 17. dubna 1892) 1823 – Bruno Braquehais, francouzský fotograf († 13. února 1875) 1833 – Charles George Gordon, britský armádní důstojník († 26. ledna 1885) 1841 – Sir Henry Morton Stanley, britský novinář, cestovatel († 10. května 1904) 1842 – Alexandre-Jacques Chantron, francouzský malíř a fotograf († 1918) 1843 – Karol Antolík, slovenský fyzik († 20. června 1905) 1850 – William Abner Eddy, americký novinář, fotograf a vynálezce († 26. prosince 1909) 1853 José Martí, kubánský národní hrdina († 19. května 1895) Vladimir Sergejevič Solovjov, ruský filosof († 13. srpna 1900) 1858 – Eugène Dubois, nizozemský anatom a geolog († 16. prosince 1940) 1869 – Kaarlo Juho Ståhlberg, prezident Finska († 22. září 1952) 1873 – Colette, francouzská spisovatelka († 3. srpna 1954) 1874 – Emanuel Weidenhoffer, ministr financí Rakouska († 18. října 1939) 1878 – Jean de la Hire, francouzský spisovatel († 6. září 1856) 1884 – Auguste Piccard, švýcarský vzduchoplavec a fyzik († 24. března 1962) 1887 – Arthur Rubinstein, polsko-americký klavírista († 20. prosince 1982) 1892 Fjodor Raskolnikov, sovětský bolševický velitel a diplomat († 12. září 1939) Ernst Lubitsch, německý filmový režisér († 30. listopadu 1947) 1895 – Leo Zobel, slovenský šachista († 25. dubna 1962) 1897 – Valentin Petrovič Katajev, sovětský spisovatel († 12. dubna 1986) 1902 – Franc Snoj, slovinský politik († 1962) 1903 – Julij Mejtus, ukrajinský hudební skladatel († 2. dubna 1997) 1907 – Gennadij Samojlovič Gor, ruský historik umění a spisovatel († 6. ledna 1981) 1909 – Colin MacLeod, americký genetik († 11. února 1972) 1912 – Jackson Pollock, americký malíř († 11. srpna 1956) 1915 – Brian Shawe-Taylor, irský závodník Formule 1 († 1. května 1999) 1917 – William P. Gottlieb, americký fotograf a novinový sloupkař († 23. dubna 2006) 1922 Darina Lehotská, slovenská archivářka a historička († 12. února 1990) Emil Habíbí, izraelský spisovatel a politik († 2. května 1996) Robert W. Holley, americký biochemik, nositel Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu († 11. února 1993) 1928 – Eugenio Monti, italský bobista, šestinásobný olympijský medailista († 1. prosince 2003) 1929 Claes Oldenburg, švédsko-americký sochař († 18. července 2022) Acker Bilk, anglický jazzový klarinetista († 2. listopadu 2014) 1931 – Lucia Bosè, italská herečka († 23. března 2020) 1932 – Parry O' Brien, americký atlet, dvojnásobný olympijský vítěz ve vrhu koulí, 1952 a 1956 († 21. dubna 2007) 1933 – Erik Hornung, švýcarský egyptolog († 11. července 2022) 1935 – David Lodge, britský prozaik, dramatik, satirik a literární kritik 1936 Alan Alda, americký herec, režisér a scenárista Ismail Kadare, albánský básník a spisovatel Carol Gilligan, americká psycholožka 1938 – Tomas Robert Lindahl, švédský biolog a genetik, Nobelova cena 2015 1939 – John Fabian, americký důstojník a astronaut 1940 – František Schmucker, slovenský a československý fotbalista († 15. července 2004) 1941 – Paul Kiparsky, finsko-americký jazykovědec 1942 – Sjoukje Dijkstrová, nizozemská krasobruslařka, olympijská vítězka 1944 – John Tavener, britský hudební skladatel († 12. listopadu 2013) 1945 John Perkins, americký aktivista, spisovatel literatury faktu Robert Wyatt, anglický muzikant 1948 Michail Baryšnikov, ruský tanečník a choreograf Charles Taylor, liberijský prezident v letech 1997–2003 1950 Hamad ibn Isa Al Khalifah, bahrajnský král David Carl Hilmers, americký kosmonaut Bruno Gollnisch, francouzský akademik a politik 1952 – Richard Glatzer, americký herec († 10. března 2015) 1953 – Richard Anconina, francouzský filmový herec 1954 – Rick Warren, americký pastor a spisovatel 1955 – Nicolas Sarkozy, francouzský prezident 1956 Tim Flannery, australský mamalolog, paleontolog a ekologický aktivista Peter I. Blute, americký politik 1957 – Alexandr Železňakov, ruský fyzik, popularizátor kosmonautiky, spisovatel 1958 – Mark Slouka, americký esejista a spisovatel 1959 – Frank Darabont, americký filmový režisér a scenárista 1961 – Arnaldur Indriðason, islandský spisovatel 1968 – Sarah McLachlan, kanadská zpěvačka 1977 – Takuma Sató, japonský pilot Formule 1 1978 Gianluigi Buffon, italský fotbalový brankář Jamie Carragher, anglický fotbalista 1981 – Elijah Wood, americký filmový herec Úmrtí Česko 1061 – Spytihněv II., kníže (* 1031) 1758 – Siard Nosecký, strahovský premonstrát a malíř (* 12. dubna 1693) 1778 – Ferdinand Bonaventura II. Antonín hrabě z Harrachu, rakousko-český politik a diplomat (* 11. dubna 1708) 1813 – Jan Josef Rösler, český hudební skladatel, dirigent a klavírista (* 22. srpna 1771) 1843 – Jan Nepomuk Vocet, varhaník a hudební skladatel (* 14. dubna 1777) 1869 – Jan Jodl, národní buditel a jazykovědec (* 28. května 1791) 1890 – Johann Herrmann Adam, starosta Polevska a poslanec Českého zemského sněmu (* 22. listopadu 1812) 1894 – August Salaba, strojní inženýr, vynálezce, rektor ČVUT (* 12. března 1840) 1925 – František Fiedler, ministr obchodu Předlitavska (* 13. prosince 1858) 1926 – Gustav Adolf Skalský, teolog a historik (* 3. srpna 1857) 1930 – Ema Destinnová, operní pěvkyně (* 26. února 1878) 1933 – Adolf Krössing, operní pěvec, tenorista (* 5. ledna 1848) 1934 – Josef Skřivánek, architekt a ochotnický divadelník (* 19. listopadu 1868) 1939 – František Serafínský Procházka, český redaktor, básník a spisovatel (* 15. ledna 1861) 1958 – Josef Rejlek, překladatel (* 28. června 1888) 1961 – Theodor Bohumír Pařík, hudební skladatel, houslista a pedagog (* 1. února 1881) 1964 – Vladislav Brdlík, zemědělský odborník, ministr československé vlády (* 26. července 1879) 1967 – Václav Wasserman, český filmový herec, režisér a scenárista (* 19. února 1898) 1971 – Václav Pilát, československý fotbalový reprezentant (* 6. května 1888) 1975 – Antonín Novotný, československý prezident (* 10. prosince 1904) 1976 – Vladimír Brehovszký, český malíř, ilustrátor a grafik (* 26. září 1925) 1981 – Vojtěch Erban, sociálně-demokratický a komunistický poslanec (* 19. srpna 1913) 1999 Radúz Činčera, scenárista a režisér (* 17. června 1923) František Vláčil, filmový scenárista a režisér (* 19. února 1924) Josef Doležal, stříbrná medaile v chůzi na 50 km na OH 1952 (* 12. prosince 1920) 2003 – Jaromír Obzina, ministr vnitra vlád Československa za normalizace (* 22. května 1929) 2007 – Karel Svoboda, český skladatel (* 19. prosince 1938) 2012 – Josef Dobiáš, kněz, církevní historik a překladatel (* 10. září 1919) 2013 Ladislav Pavlovič, československý fotbalový reprezentant (* 8. dubna 1926) Oldřich Kulhánek, malíř, grafik, ilustrátor, scénograf a pedagog (* 26. února 1940) Svět 814 – Karel Veliký, franský král a první císař obnovené říše římské (* 2. dubna 748) 1256 – Vilém Holandský, římský král (* 1227) 1271 – Isabela Aragonská, francouzská královna (* 1243) 1547 – Jindřich VIII. Tudor, anglický král (* 28. června 1491) 1596 – Francis Drake, anglický korzár (* asi 1540) 1617 – Karel II. Minsterberský, slezský kníže (* 15. dubna 1545) 1620 – Eleonora Habsburská, rakouská arcivévodkyně (* 25. září 1582) 1621 – Pavel V., papež (* 17. září 1552) 1672 – Pierre Séguier, francouzský státník (* 28. května 1588) 1687 – Johannes Hevelius, gdaňský astronom (* 28. ledna 1611) 1688 – Ferdinand Verbiest, flámský misionář, teolog, matematik a astronom (* 9. října 1623) 1761 – Francesco Feo, italský operní skladatel (* asi 1691) 1774 – Antonio Galli da Bibbiena, italský malíř a architekt (* 1. ledna 1697) 1795 – Johann Christoph Friedrich Bach, německý skladatel a kapelník (* 21. června 1732) 1826 – Gustaf von Paykull, švédský ornitolog a entomolog (* 21. srpna 1757) 1832 – Augustin Daniel Belliard, francouzský generál (* 23. března 1769) 1836 – Marie von Brühl, německá šlechtična, manželka Carla von Clausewitz (* 3. června 1779) 1859 Carl Adolf Agardh, švédský botanik (* 23. ledna 1785) Frederick John Robinson, britský státník (* 1. listopadu 1782) William Hickling Prescott, americký historik (* 4. května 1796) 1861 – Henri Murger, francouzský spisovatel (* 27. března 1822) 1864 – Émile Clapeyron, francouzský fyzik a inženýr (* 26. února 1799) 1868 – Adalbert Stifter, rakouský spisovatel (* 23. října 1805) 1876 – Ferenc Deák, uherský politik (* 17. října 1803) 1891 – Felipe Poey, kubánský zoolog (* 26. května 1799) 1896 – Giuseppe Fiorelli, italský archeolog (* 8. června 1823) 1901 – Henri de Bornier, francouzský dramatik a básník (* 25. prosince 1825) 1908 – François-Marie-Benjamin Richard, arcibiskup pařížský a kardinál (* 1. března 1819) 1910 – William Bell, americký fotograf (* 1830) 1912 – Gustave de Molinari, belgický ekonom (* 3. března 1819) 1915 – Nikolaj Umov, ruský fyzik (* 4. února 1846) 1918 – John McCrae, chirurg kanadské armády (* 30. listopadu 1872) 1922 – Elizabeth Jane Gardnerová, francouzská malířka (* 4. října 1837) 1928 – Vicente Blasco Ibáñez, španělský spisovatel (* 29. ledna 1867) 1935 – Michail Michajlovič Ippolitov-Ivanov, ruský skladatel (* 19. listopadu 1858) 1938 – Anton Lampa, rakouský fyzik (* 17. ledna 1868) 1939 – William Butler Yeats, irský spisovatel, nositel Nobelovy ceny za literaturu za rok 1923 (* 13. června 1865) 1940 – Hasan Bej Šukri, arabský palestinský politik (* 1876) 1942 – Pablo Luna, španělský hudební skladatel (* 21. května 1879) 1943 – Pavel Jan Souček, český kněz, opat kanonie premonstrátů v Nové Říši (* 23. června 1877) 1946 – Anton Rintelen, rakouský právník a politik (* 15. listopadu 1876) 1948 Arthur Liebehenschel, velitel vyhlazovacích táborů Auschwitz-Birkenau a Majdanek (* 25. listopadu 1901) Hans Aumeier, německý nacista (* 20. srpna 1906) 1954 – Ernest Esclangon, francouzský astronom, matematik a fyzik (* 17. března 1876) 1958 – John Mitchell Nuttall, anglický fyzik (* 21. června 1890) 1959 – Josef Šprincak, izraelský politik a první předseda Knesetu (* 8. prosince 1855) 1962 – Jacques Groag, český architekt a interiérový návrhář (* 5. února 1892) 1963 – Gustave Garrigou, francouzský cyklista (* 24. září 1884) 1971 Samuel Gottscho, americký fotograf (* 8. února 1875) Donald Winnicott, britský psychoanalytik (* 7. dubna 1896) 1972 – Dino Buzzati, italský spisovatel (* 16. října 1906) 1978 – Arnold Hauser, maďarský historik a sociolog umění (* 8. května 1892) 1983 Frank Forde, premiér Austrálie (* 18. června 1890) Bryher, anglická spisovatelka (* 2. září 1894) 1985 – Alfredo Foni, italský fotbalista (* 20. ledna 1911) 1986 – tragicky zahynula posádka raketoplánu Challenger: Francis R. Scobee, americký astronaut (* 19. května 1939) Michael J. Smith, americký astronaut (* 30. dubna 1945) Judith A. Resniková, americká astronautka (* 5. dubna 1949) Ellison Onizuka, americký důstojník, letec a astronaut (* 24. června 1946) Ronald E. McNair, americký astronaut (* 21. října 1950) Gregory B. Jarvis, americký astronaut (* 24. srpna 1944) Christa McAuliffeová, americká astronautka (* 2. září 1948) 1989 – Halina Konopacka, polská olympijská vítězka v hodu diskem (* 26. února 1900) 1992 – Nachman Avigad, izraelský archeolog (* 25. září 1905) 1996 – Josif Brodskij, ruský básník (* 24. května 1940) 2001 – Mortimer Adler, americký filosof a spisovatel (* 28. prosince 1902) 2002 – Astrid Lindgrenová, švédská spisovatelka (* 14. listopadu 1907) 2004 – Dino Dines, britský rockový klávesista (* 17. prosince 1944) 2005 – Jacques Villeret, francouzský herec (* 6. února 1951) 2009 Glenn Davis, americký atlet, běžec, trojnásobný olympijský vítěz (* 12. září 1934) Billy Powell, americký hudebník (* 3. června 1952) 2015 – Yves Chauvin, francouzský chemik, Nobelova cena za chemii 2005 (* 10. října 1930) 2021 Paul J. Crutzen, nizozemský chemik, nositel Nobelovy ceny (* 3. prosince 1933) Cicely Tyson, americká herečka (* 19. prosince 1924) 2023 – Tom Verlaine, americký zpěvák a kytarista (* 13. prosince 1949) Svátky Česko Otýlie Alfons Manfréd, Manfred Svět Den ochrany osobních údajů Liturgický kalendář Sv. Tomáš Akvinský Karel Veliký Pranostiky Česko Je-li Karel Veliký málo ledový, únor to zase napraví. Externí odkazy Lednové dny


Malej omyl - detail přiznání Johny.lol 17.1.2010 21:32:03 Malej omyl Můj příběh začnu tím že se představím, Jmenuji se Honza, a v době kdy se mi tohle stalo mi bylo 14 a chodil jsem do IX třídy základní školy. Ve třídě jsme měli jednu velice..... no..... řekněme vyvinutou spolužačku-budeme jí říkat třeba Zuzka-a ta, ačkoli jsem nebyl žádný krasavec(a dodnes nejsem), se se mnou celkem ráda a bez žádného opovrhování bavila. No a ta Zuzka si jednou vzala velice.... velký výstřih-tenkrát sem měl hormony v jednom kole-puberta-a tak sem na ni(hlavně na hrudní oblast)pořád civěl. To vyučování jsem přežil celkem v pohodě, držel jsem se na úzdě a snažil se si toho svýho-třeba Frantu-skrývat. Avšak po vyučování jsme šli celá parta do parku, a sedli jsme si na lavečku, kamarádi vytáhli cigarety a začali kouřit (já ne, dodnes jsem odpůrcem kouření) no a Zuzka si sedla vedle mne... no a Franta se dral ven... nebylo to nic příjemného a já si ještě k tomu vzal velmi volné spodky... takže to bylo dosti vidět-a tentokrát mě nekryla lavice. A tak asi po půl hodině kdy jsem mlčel a nic neříkal-jen si ho kryl-se mi chtělo na záchod, tak jsem se omluvil a vstal, jenže, když jsem vstal, Franta se dostal přes volné trenky a dokonce si otevřel i zip na riflích-to ještě na lavičce, a probil se ven. No jakej to byl trapas asi říkat nemusím, ale mělo to i příznivé stránky, Zuzka-s kluky už skušená-si Franty všimla taky, a neřekl bych že se jí nelíbil. Od té doby se mé vztahy se třídou značně zhoršily ale se Zuzkou zase značně zlepšily, takže to mělo i světlou stránku věci. Sad Girl 10.4.2011 12:29:23 lol, tak to je hustý xDDDDDD baba 1.2.2010 17:25:36 tečou mi slzy smíchy ale stát se to mě tak toho chlapa považuji za úchyláka typek 18.1.2010 9:32:37 Smiley1234: A co tě tak vzrušilo? Smiley1234 17.1.2010 21:35:25 tak to máš dobrý, mě se stalo cosi podobného, jenže u mě to viděla celá kancelář plná chlapů


Rezervovat Hamburg Marriott Hotel v Hamburg (Německo) jednoduše výhodněji Sazbu Super Last Minute lze rezervovat od 11:00 (místní čas hotelu) a platí pro ubytování z 21. 4. 2015 na 22. 4. 2015. HOTEL INFO EVROPA NĚMECKO HAMBURK HAMBURG MARRIOTT HOTEL Více než 250 000 hotelů po celém světě (Přečtěte si všechna hodnocení 274) ABC-Straße 52, 20354 Hamburg, Německo Popis hotelu Hamburg Marriott HotelPřímo v hotelu si můžete pronajmout auto – a parkovat během svého pobytu na parkovacích místech hotelu.. U nás jako domaKompetentní tým na recepci je tu pro vás nepřetržitě celý den, pomůže vám s kancelářskými činnostmi a ráno vás na přání vzbudí telefonem. Do horních pater hotelu se dostanete pohodlně výtahem. Tento hotel vám nabízí vynikající restauraci a také možnost využít kuželkovou dráhu hotelu. Vybavení pokojůKlimatizované pokoje jsou komfortně zařízené: kabelová televize, vysoušeč vlasů, možnost přípravy kávy/čaje a mnoho dalšího. Psací stůl, sejf, vysoušeč vlasů a rádio samozřejmě patří také k vybavení pokoje. Ve vašem pokoji s rádiem a televizí (kabelová televize + placené kanály) je postaráno o dobrou večerní zábavu. Vysoušeč vlasů a župan patří k základnímu vybavení koupelny. Sport a relaxaceVe svém volném čase využijte podle libosti plavecký bazén a fitness prostory. Zlepšete svou vytrvalost cvičením ve fitness centru a dopřejte si poté relaxaci v hotelovém bazénu. Můžete si odpočinout v sauně. Původní vlastní popis hoteluDalší informace k hotelu++Attention: The city of Hamburg charges an overnight stay tax on the room accommodation rate from 01.01.2013. This tax is already included in all rates. Business travelers are exempted from this tax and pay the tax free rate when showing an adequate verification. Excluded are contracted corporate net rates.++ Provozní doba recepceDenně 24 hodinRenovováno:2007Postaveno:1988Doba přihlášení k ubytování:16:00Doba odhlášení z ubytování:12:00Líbí se vám tento hotel?Pak ho přidejte do vašeho seznamu. v Údaje o vzdálenostech (km) Nádraží (Hamburg Hbf) Pro hosty HOTEL INFOSaunováníBezplatný denní tisk Vybavení hotelu Suity: 8 Dvoulůžkové pokoje: 278 Celkem: 274 hodnocení, z toho s komentářem: 132 hodnocení Filtr hodnocení:Všechna hodnocení (274)Firemní zákazníci (90)Páry mezi 30 a 50 lety (71)Páry přes 50 let (49)Páry do 30 let (7)Rodiny s dětmi (10)Cestující skupiny (10)Samostatně soukromě cestující (10)8,4 / 10Kvalita pokojů8,4 / 10Intenzita hluku v pokojích9,0 / 10Čistota7,4 / 10Nabídka sportu/wellness7,0 / 10Poměr cena/výkon7,2 / 10Snídaně/gastronomie8,8 / 10Přívětivost a způsobilost personálu8,2 / 10Kvalita pokojů8,0 / 10Intenzita hluku v pokojích8,8 / 10Čistota7,3 / 10Nabídka sportu/wellness6,4 / 10Poměr cena/výkon7,1 / 10Snídaně/gastronomie8,7 / 10Přívětivost a způsobilost personálu8,4 / 10Kvalita pokojů8,6 / 10Intenzita hluku v pokojích8,8 / 10Čistota7,4 / 10Nabídka sportu/wellness7,0 / 10Poměr cena/výkon7,4 / 10Snídaně/gastronomie8,9 / 10Přívětivost a způsobilost personálu8,7 / 10Kvalita pokojů8,4 / 10Intenzita hluku v pokojích9,2 / 10Čistota7,5 / 10Nabídka sportu/wellness7,5 / 10Poměr cena/výkon7,0 / 10Snídaně/gastronomie9,2 / 10Přívětivost a způsobilost personálu9,7 / 10Kvalita pokojů9,1 / 10Intenzita hluku v pokojích9,7 / 10Čistota8,5 / 10Nabídka sportu/wellness8,4 / 10Poměr cena/výkon7,7 / 10Snídaně/gastronomie8,9 / 10Přívětivost a způsobilost personálu8,9 / 10Kvalita pokojů8,6 / 10Intenzita hluku v pokojích9,3 / 10Čistota7,9 / 10Nabídka sportu/wellness7,2 / 10Poměr cena/výkon7,4 / 10Snídaně/gastronomie7,9 / 10Přívětivost a způsobilost personálu8,8 / 10Kvalita pokojů9,2 / 10Intenzita hluku v pokojích9,4 / 10Čistota7,7 / 10Nabídka sportu/wellness8,4 / 10Poměr cena/výkon7,7 / 10Snídaně/gastronomie9,2 / 10Přívětivost a způsobilost personálu9,2 / 10Kvalita pokojů8,8 / 10Intenzita hluku v pokojích9,4 / 10Čistota8,0 / 10Nabídka sportu/wellness8,3 / 10Poměr cena/výkon6,4 / 10Snídaně/gastronomie9,2 / 10Přívětivost a způsobilost personálu Zobrazit další hodnocení Pro jiné zákazníky byly zajímavé také tyto hotely Ibis Hotel Hamburg AirportAlsterkrug Chaussee 445 - 44922335 Hamburg, Německo7,8 / 10(1073 hodnocení) Hotel CentralPräsident-Krahn-Straße 1522765 Hamburg, Německo6,9 / 10(538 hodnocení) Hotel Hamburg AltonaHahnenkamp 822765 Hamburg, Německo7,5 / 10(121 hodnocení) Clipper Elb-LodgeCarsten-Rehder-Straße 7122767 Hamburg, Německo7,9 / 10(83 hodnocení) Business & More HAMBURGFrohmestraße 110 - 11422459 Hamburg, Německo8,9 / 10(306 hodnocení) BO HotelAusschläger Weg 6820537 Hamburg, Německo0 / 10 Transparentní cenyS tím můžete počítat:Naprosto transparentní garantované ceny. Žádné skryté poplatky.Bezpečnost datVaše údaje kódujeme za účelem ochrany vašeho soukromí pomocí osvědčené metody SSL 128 bitů.MnohojazyčnostMluvíme vaším jazykem: v našem vynikajícím servisu a samozřejmě také v našich hodnoceních hostů. Hamburg Marriott HotelABC-Straße 52, 20354 Hamburg, Německo Poloha hotelu:0,6 km8,41 kmžádný údaj1,28 kmVeletrh: žádný údaj


18. 8. 2011 Driver: San Francisco - demo Ve hře GTA San Andreas byla jedna z misí "Madd dogg's rhymes" a jak si možná někteří z vás vybaví, v obýváku sedí na gauči chlápek, co hraje nějakou hru na nějaké herní konzoli. Jelikož se ozývají zvuky pištění pneumatik a vrčení motoru, lze se domnívat, že jde o interní narážku na Grand Theft Auto. Ve skutečnosti ale zazní věta, která celou věc otočí v otevřenou kritiku. "Haha Tanner, you suck ass. Man, how could Refractions mess up so bad". Není složité odhalit, že "Refractions" jsou ve skutečnosti "Reflections" a že kritizovaná hra není nic jiného, než Driv3r, který se skutečně nesetkal s příliš příznivou kritikou. Tak jako tak, vyměňme na chvíli Driv3r za Driver: San Francisco Demo a chlápka za mne. Koukám na něco, co se stěží dá nazvat hrou a říkám si: kde se stala chyba? První Driver mne nadchnul. Pamatuji si, jak jsem ho poprvé spatřil v klubu NASA, kde měli Playstation položený přímo na baru, napojený na malou televizku - to byla moc přijemná služba zákazníkům. Bohužel, než jsem se ke konzoli pořádně dostal, byl jsem zpit tequilama a následně jsem se tam muchloval s nějakým chlápkem - no už nevím. Ale v hlavě mi zůstala vize velice propracované hry. Jde o technologicky jednu z nejpropracovanějších her pro Playstation a v jistém smyslu slova se dá říct, že Reflections stvořili vizi Grand Theft Auto 3D dříve, než Rockstar, kteří k tomu potřebovali až Playstation 2. Jenže s příchodem Playstation 2 se Reflections dostali poněkud do pozadí, jejich třetí díl série Driver propadl a nějak se o hře i firmě přestalo hovořit. Až teprve nedávno jsme se s hrdostí dozvěděli, že bude další hra s drsným pseudosympaťákem Tannerem a že navíc dostaneme možnost se vtělovat do libovolného řidiče na silnici. Ono - blbej nápad to vysloveně není. Vzpomněl jsem si například na Burnout Revenge, kde v divadelním hromadně bouracím režimu často došlo k situaci, že jsem nějaké auto minul jenom o ždib 1000 ček a uvítal bych možnost si scénu za běhu trochu více naaranžovat. Napadlo mne tak, že nemusí být úplně velká pitomost vymyslet nějaké komixovo-arkádové řádění, kde si lze za běhu divoké akce pomáhat ovládáním jiných vozidel. Demo ovšem přesvědčilo, že se to nemohlo povést. Celý přístup k věci je totiž podáván "jakože realisticky", Tanner má nyní mystickou superschopnost vtělit se do jiného řidiče a může tak nejen řídit jeho auto přímo, ale také hovořit jeho ústy a vykonávat podobnou činnost. Je to naprostá pitomost od základu, dost to nekoreluje s realistickým pojetím grafiky a ostatních prvků. Jinak řečeno - kdyby byl Tanner taťka Šmoula a celý svět by vypadal jako z reklamy na My Little Pony, označil bych to za super nápad. Jenže on není. Co hůř, tak onen koncept nepřináší nic zásadně zábavného. A to je už potíž. Tři ukázkové mise jsou extrémně nudné a nepředvádějí výhody Tannerovy superschopnosti. V podstatě tak máme v ruce velice osekanou verzi GTA, kde se sice dá ujmout řízení všeho možného, ale je to nuda. Místo toho, abychom vyskočili z auta, ustřelili hlavu náhodně kolemjedoucímu a zmocnili se jeho vozu i s manželkou a dětmi, se nyní "akčně" stáváme zloději aut, aniž bychom je kradli. A jako bonbónek - ať už děláme cokoli, za námi jede Tanner automaticky, takže se máme kam vracet. Chodce přejíždět nejde, vystoupit z auta nejde, střílet nejde, simulace jízdy je pod úrovní Mario Kart, dialogy jsou ubohé, grafika spíše podprůměrná (snad s výjimkou palubních desek aut, aby zase některé motorové palice neprotestovaly), hudba nijaká, zápletka otřepaná a slibovaná akce s atmosférou filmových honiček se nekoná ani náhodou (a to říkám přesto, že filmy nemám nijak zvládnuté). Pro koho nový Driver je? Podle mne pro nikoho. To nestojí, soudě dle dema, ani za warez. První Driver mne nadchnul. Pamatuji si, jak jsem ho poprvé spatřil v klubu NASA, kde měli Playstation položený přímo na baru, napojený na malou televizku - to byla moc přijemná služba zákazníkům. Bohužel, než jsem se ke konzoli pořádně dostal, byl jsem zpit tequilama a následně jsem se tam muchloval s nějakým chlápkem - no už nevím. Ale v hlavě mi zůstala vize velice propracované hry. Jde o technologicky jednu z nejpropracovanějších her pro Playstation a v jistém smyslu slova se dá říct, že Reflections stvořili vizi Grand Theft Auto 3D dříve, než Rockstar, kteří k tomu potřebovali až Playstation 2. Jenže s příchodem Playstation 2 se Reflections dostali poněkud do pozadí, jejich třetí díl série Driver propadl a nějak se o hře i firmě přestalo hovořit. Až teprve nedávno jsme se s hrdostí dozvěděli, že bude další hra s drsným pseudosympaťákem Tannerem a že navíc dostaneme možnost se vtělovat do libovolného řidiče na silnici. Ono - blbej nápad to vysloveně není. Vzpomněl jsem si například na Burnout Revenge, kde v divadelním hromadně bouracím režimu často došlo k situaci, že jsem nějaké auto minul jenom o ždib 1000 ček a uvítal bych možnost si scénu za běhu trochu více naaranžovat. Napadlo mne tak, že nemusí být úplně velká pitomost vymyslet nějaké komixovo-arkádové řádění, kde si lze za běhu divoké akce pomáhat ovládáním jiných vozidel. Demo ovšem přesvědčilo, že se to nemohlo povést. Celý přístup k věci je totiž podáván "jakože realisticky", Tanner má nyní mystickou superschopnost vtělit se do jiného řidiče a může tak nejen řídit jeho auto přímo, ale také hovořit jeho ústy a vykonávat podobnou činnost. Je to naprostá pitomost od základu, dost to nekoreluje s realistickým pojetím grafiky a ostatních prvků. Jinak řečeno - kdyby byl Tanner taťka Šmoula a celý svět by vypadal jako z reklamy na My Little Pony, označil bych to za super nápad. Jenže on není. Co hůř, tak onen koncept nepřináší nic zásadně zábavného. A to je už potíž. Tři ukázkové mise jsou extrémně nudné a nepředvádějí výhody Tannerovy superschopnosti. V podstatě tak máme v ruce velice osekanou verzi GTA, kde se sice dá ujmout řízení všeho možného, ale je to nuda. Místo toho, abychom vyskočili z auta, ustřelili hlavu náhodně kolemjedoucímu a zmocnili se jeho vozu i s manželkou a dětmi, se nyní "akčně" stáváme zloději aut, aniž bychom je kradli. A jako bonbónek - ať už děláme cokoli, za námi jede Tanner automaticky, takže se máme kam vracet. Chodce přejíždět nejde, vystoupit z auta nejde, střílet nejde, simulace jízdy je pod úrovní Mario Kart, dialogy jsou ubohé, grafika spíše podprůměrná (snad s výjimkou palubních desek aut, aby zase některé motorové palice neprotestovaly), hudba nijaká, zápletka otřepaná a slibovaná akce s atmosférou filmových honiček se nekoná ani náhodou (a to říkám přesto, že filmy nemám nijak zvládnuté). Pro koho nový Driver je? Podle mne pro nikoho. To nestojí, soudě dle dema, ani za warez. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


Botasmania.cz, Praha, Vršovice | Hledat.cz Značková prodejna BOTAS 66 a Botas Sport. Botas 66 je label České obuvnické společnosti Botas, který se specializuje na lifestylovou obuv. Naleznete u nás tenisky do města Botas 66 Classic a série MID, RUN, URBAN. Ze sportu nabízíme halovou obuv, zimní brusle a mnoho dalšího. Botasmania.cz – data z rejstříků Vršovické náměstí 1013/3, 101 00 Praha, Vršovice http://www.botasmania.cz


Kosmetické zrcátko Lafe ROSA - s osvětlením Botland - obchod s robotikou Index: MEB-19082 EAN: 5907512866108 Kosmetické zrcátko ROSA je nepostradatelným vybavením pro každou ženu. Má vestavěné podsvícení skládající se až z 28 LED diod uspořádaných kolem zrcadlového povrchu, díky čemuž se světlo šíří rovnoměrně . Integrované LED diody vyzařují bílé světlo zajišťující dokonalou viditelnost a odpovídající osvětlení každé části našeho obličeje, krku a dekoltu. Poskytují také skutečnou reprodukci barev . ROSA má správně zvolenou výšku nohy a schopnost nastavit úhel sklonu , díky čemuž je její používání extrémně pohodlné. Je také vybaven stojanem se zvláštním vybráním, který lze použít jako praktický podnos pro malou kosmetiku. 198,37 Kč bez DPH. Popis produktu: Kosmetické zrcátko Lafe ROSA - podsvícení 28 LED - bílé Kosmetické zrcátko ROSA je nepostradatelným vybavením pro každou ženu. Má vestavěné podsvícení skládající se až z 28 LED diod uspořádaných kolem zrcadlového povrchu, díky čemuž se světlo šíří rovnoměrně . Integrované LED diody vyzařují bílé světlo zajišťující dokonalou viditelnost a odpovídající osvětlení každé části našeho obličeje, krku a dekoltu. Poskytují také skutečnou reprodukci barev . ROSA má správně zvolenou výšku nohy a schopnost nastavit úhel sklonu , díky čemuž je její používání extrémně pohodlné. Je také vybaven stojanem se zvláštním vybráním, který lze použít jako praktický podnos pro malou kosmetiku. Lze jej použít jak na líčení doma, ale díky své malé velikosti bude také perfektní na cestování . Kosmetické zrcátko ROSA je nutností pro každou ženu. Má odnímatelnou nohu a nastavitelný úhel sklonu, což vám umožní nastavit zrcadlo podle vašich individuálních potřeb. Podsvícené zrcadlo skládající se z 28 LED diod Bílá barva osvětlení a kruhové uspořádání LED rovnoměrně osvětlují každou oblast obličeje Správně zvolená výška odnímatelné nohy a nastavitelný úhel zrcátka Vestavěný stojan s prohlubní, který lze použít jako stojan na malou kosmetiku nebo šperky Bude to fungovat doma i na cestách Vestavěná baterie s kapacitou 1200 mA, nabitá přiloženým kabelem mciroUSB Kosmetické zrcátko ROSA s podsvícením Osvětlení s nevyměnitelnými LED Parametry LED: LED 2835 SMD Počet LED v zrcadle: 28 Teplota barev: od 6 000 K do 6 500 K. Světelný tok: od 22 lm do 24 lm Čas zahájení: <2 s Napájení: baterie s kapacitou 1200 mAh Nabíjení: přes port microUSB (speciální kabel je součástí sady) Napájecí napětí: 5 V / 1 A DC Aktuální spotřeba: 1 A. Počet doporučených použití (ON-OFF): přibližně 10 000 Rozměry zrcadla: 180 x 280 mm Hmotnost zrcadla: 338 g Zrcadlo má vestavěnou baterii a nabíjí se pomocí kabelu microUSB, který je součástí sady. Sada 100 kusů mosazných nití různých velikostí , určená k umístění do hotových 3D tisků . Mosazné vložky umožňují snadné připojení modelů vyrobených pomocí 3D tiskáren. Kruhová lampa RING 30cm se stojanem 185cm - Tracer Nepostradatelný prvek vybavení streamerové stanice ve formě LED prstencové lampy od společnosti Tracer. Dokonale osvětluje objekt během večerního záznamu a současně... Rebel 3v1 USB typ A magnetický kabel - microUSB, USB typ C, blesk - černý, látkový oplet - 1m Kabel 3 v 1 od společnosti Rebel v černém opletení . Je dlouhý 1 m . Je vybaven vstupním konektorem USB typu A a magnetickým hrotem, ke kterému můžete snadno připojit tři... RGB LED pásek SJ-10030-APA102C - digitální, adresovaný - IP65 30 LED / m, 7,2 W / m, 5V - 1m RGB LED pásek napájený 5 V s odnímatelným silikonovým pouzdrem. Spotřeba energie: 7,2 W / m, hustota je 30 LED na metr. Teplota bílého světla může být nastavena od studeného... Meteorologická stanice - Blow TH907 termo-vlhkoměr RGB LED pásek WS2811 - digitální, adresovaný - IP65 48 LED / m, 12W / m, 12V - 5m Individuálně adresujte RGB LED umístěné v 5metrovém pásu s hustotou 48 LED na metr. Každý pixel skládající se ze tří RGB diod může vyzařovat barvu z 24bitové palety. K provozu... Napájecí zdroj W-120W-12V pro LED pásky a pásky vodotěsné IP67 - 12V / 10A / 120W - URZ0711 Vodotěsný, stabilizovaný napájecí zdroj pro napájení LED pásky. Napájecí napětí: od 90 V do 250 V. Výstupní napětí: 12 V DC. Výstupní proud: 10 A. Konektor: volné vodiče s... LED pásek napájený 12 V se samolepicí páskou. Spotřeba energie: 4,8 W / m, hustota je 60 LED na metr . Barva světla je přírodní bílá, stupeň krytí IP20. Cena za balíček s... Napájecí zdroj pro LED pásky a pásky Idealed S-75-12 12V/6,25A/75W Stabilizovaný průmyslový napájecí zdroj se spínaným režimem pro napájení LED pásků. Napájecí napětí: 110 V až 230 V. Výstupní napětí: 12 V DC. Výstupní proud: 6,25 A. Vybaven... Běžná cena 226,00 Kč Cena 180,80 Kč Žárovka Esperanza ELL148, mléčná žárovka, E14, 3 W, 260 lm, teplá barva LED žárovka napájená 230 V se závitem E14. Při světelném toku 260 lm spotřebovává pouze 3 W energie. Barva světla je teplá bílá.


source: CulturaX

text: Přejídání může být vznikem kardiovaskulárních chorob – Poradna podpory zdraví – Marie Ticháková ← Studie na přítomnost protilátek COVID-19 v ČR → 5 ZPŮSOBŮ, JAK BÝT V TOMTO ROCE PSYCHICKY I FYZICKY ODOLNĚJŠÍ


Už to přeháníte. Ještě za sebou nemá ani kvalifikaci....!


source: fineweb

text: André Derain Životopis[editovat | editovat zdroj] V roce 1898 André Derain vstoupil do Académie Camillo, kde se seznámil s Henri Matissem, který v Louvru vytvářel kopie. V roce 1900 se seznámil s Mauricem de Vlaminckem, se kterým si pronajal ateliér. Začal malovat své první krajiny. Jako samouk navštěvoval mnoho muzeí, kde se vzdělával. Ovlivnil ho Vincent van Gogh a také postimpresionisté, především Paul Cézanne. V roce 1905 spolu s Henri Matissem vytvořili nový styl, který je znám jako fauvismus. Zajímal se i o dekorativní umění: keramiku, dřevěné reliéfy, plastiky apod. V roce 1907 se přestěhoval do Paříže do Bateau-Lavoir, kde potkal Picassa a Matisse, se kterými v roce 1910 odcestoval do Barcelony. Derain ilustroval první básnickou sbírku Guillauma Apollinaira L'Enchanteur pourrissant (1909) a sbírku básní Maxe Jacoba v roce 1912. V roce 1916 vytvořil ilustrace k první knize André Bretona Mont de Piété. V roce 1914 po vypuknutí první světové války byl Derain odvelen na frontu. Po válce se vrátil k umění. V roce 1919 vytvořil scénu a kostýmy pro Ruský balet Sergeje Ďagileva, se kterým měl velký úspěch. V roce 1928 získal Carnegieho cenu a začal vystavovat ve světě: Londýn, Berlín, Frankfurt nad Mohanem, Düsseldorf, New York a Cincinnati. Během německé okupace Francie za druhé světové války Derain žil v Paříži a byl podporován Němci jako prestižní symbol francouzské kultury. V roce 1941 přijal pozvání na oficiální návštěvu do Německa. Nacistická propaganda ve velké míře této cesty využila a po válce byl Derain považován za kolaboranta. Po válce se stáhl do dobrovolné samoty. Rok před svou smrtí navrhl výpravu pro Lazebníka sevillského. Poté utrpěl náhlé onemocnění očí. Zemřel 8. září 1954 v důsledku dopravní nehody. Reference[editovat | editovat zdroj] Externí odkazy[editovat | editovat zdroj] - (anglicky) Zastoupení v muzeích


1. 11. 2012 Hra měsíce: Elvira Co říci, aniž bych se opakoval? Elvira je prostě super. Celá trilogie (když započítáme Waxworks) je naprosto unikátní sérií adventur s důrazem na prvky dungeonů. Kdybych měl stručně popsat, čím mne hra zaujala, byl to jistě pocit realistického prostoru kolem mne. Zřetelně si pamatuji, jak jsem asi v devíti letech poprvé uchopil myš a na bráchově Amize jsem se začal potloukat prostorem. Bylo to ještě dříve, než jsem hrál Dungeon Mastera, takže mi nepřišlo divné, že pohyb není krokovitý. Bylo to naopak velice poutavé, zkoumat, kam se vlastně dá jít a co se tam objeví. Když pak na mne vyskočil strážný, tak jsem si regulerně znečistil textil. Pak mne brácha od Amigy vyhnal a já se ke hře vrátil až mnohem, ale opravdu mnohem později - asi až tak v roce 1998. To byl rok, ve kterém se mi vrátila chuť do života. Elvira je skutečně zajímavá hra. K dispozici máme bohatý seznam příkazů, jako v klasické adventuře, ale také překvapivě bohaté statistiky naší postavy, které ovlivňují například nosnost postavy či její výdrž. Vedle Quest for Glory jde o jeden z mála příkladů, kde se snoubí dungeon a adventura téměř rovným dílem. Hra má díky tomu svůj stupeň realismu, který byl dříve standardem - dnes ho jen těžko pohledat. Ale zase - proč by to dneska měl n 1000 ěkdo vyvíjet, když Elvira je nepřekonatelná. Vyjma soubojů, ty jsou frustrující. Nezávisle na tom si hra získala fanoušky i pro opravdu nadčasové grafické zpracování. Grafika je velice detailní a precizně prokreslená, na svou dobu by se bez uzardění dalo referovat k dobovému pokusu o fotorealismus. Jelikož se hra žánrově řadí mezi horrory, je zde také celá plejáda více méně děsivých výjevů, kde nejslavnější je bezesporu obrazovka smrti. Hezky vykreslené prořízlé hrdlo, mrtvolný výraz - a to pěkně přes celou obrazovku? To si nechám líbit! Hra byla také dost těžká, i na svou dobu. Sháňka po návodu a radách vyústila také v několik pokusů o hacknutí uložené pozice ať už ručně nebo pomocí action replay. Když jsem se celkem nedávno pokoušel hru (resp. její druhý díl) opět rozehrát, skončil jsem velice brzy na začátku, což jsou dohromady asi tři obrazovky. Krásně mne to dostalo do období devadesátých let, kdy jsem nasával Andrewovu recenzi z Excaliburu a snil o tom, že si tuto hru jednou zahraju Dočkal jsem se. Pozdě, ale přece. Nejsem fanda amerických svátků a zrovna Haloween mám společně s Valentýnem nejméně rád. Jestli ale nějak slavit, tak s Elvirou. Čas vytáhnout Amigy, přátelé! 2 komentáře: Tymto si si u mna opat raz splhol (je este vobec kam?) :) Hry od HorrorSoftu su mojou velkou laskou a pokial Ti mozem odporucit, zahraj si aj ich prvotinu Personal Nightmare. Viem, ze mnohi ludia od nej odradzaju kvoli nesikovnejsiemu ovladaniu (niektore prikazy treba zadavat rucne), ale ja som ich nepocuval a doteraz nelutujem. A Elviry su samozrejme este lepsie.OdpovědětVymazat Elvira, ale druha. Prva ma divny sposob ovladania, a celkovo na mna uz dnes posobi user-UNfriendly dojmom. Co sa tyka interface. Ale pravda je, ze v dobach jej slavy som si ju tiez paradne uzil. Ale dvojka je z dnesneho pohladu hratelnejsia i ked tiez nie jednoducha hra.OdpovědětVymazat Ale ked Elviru, tak jednoznacne filmovu Mistress of the Dark! :) To je taka hovadina, az je to dobre :)


source: wikipedia

text: Politika (z řeckého polis – město, politiké techné – správa obce) je mnohoznačný pojem obvykle označující proces a metodu rozhodování určité skupiny lidí s pluralitními zájmy a názory. Věda zabývající se politikou se nazývá politologie. Politika je sférou, v níž je přítomné neustálé větší či menší napětí mezi „vládnoucí“ (politika shora) a „emancipační“ (politika zdola) politikou. Politiku lze chápat také jako boj o společenské uspořádání. V rámci rozhodovacích procesů je politika správa věcí veřejných, uměním řídit stát a hájit zájmy jednoho státu vůči druhému, vytvářet a udržovat vztahy mezi těmito státy. Prostředkem politiky je politická moc, kterou lze získat buď demokratickými prostředky, nebo násilím. V otevřených společnostech demokracií vstupují do politiky politické subjekty politickým přesvědčováním (argumentací zúčastněných stran) a vyjednáváním (často kompromisní dohodou) a tak vytvářejí či spoluvytvářejí politická rozhodnutí. Mezi takové subjekty mohou patřit jednotlivci (občané), stejně jako organizace (politické strany a hnutí, spolky a jiné zájmové skupiny). Vynutitelnost politického rozhodnutí je zajištěna autoritou (která vykonává politickou moc). V přeneseném smyslu znamená politika chování a jednání jednotlivce nebo skupiny nebo nasazení prostředků (ať legitimních, nebo ne) k dosažení určitého cíle. Politika jako správa věcí veřejných byla chápána již v antickém Řecku. Ve středověku se pak do jisté míry stala dědičnou záležitostí feudálů, o něco později výlučnou záležitostí politiků. V novější době přechází tato tradice do pojetí politiky jako věci občanů. Významová nejednoznačnost termínu politika České slovo (politika) má několik významů, je ekvivalentem tří anglických termínů, které však operují na různé rovině obecnosti. politika ve významu anglického polity představuje strukturálně-funkční rámec politického procesu a politických aktivit (tento význam je blízký politickému systému společností, můžeme si pod ním představit například státní zřízení, ústavu, volební a stranický systém apod.); politika ve významu anglického politics představuje politický proces střetávání zájmů, arény, v nichž se pohybují a vyjednávají politici (do politiky s tímto významem tedy patří konkrétní političtí aktéři, jako jsou politické strany a politici); politika ve významu anglického policy je programem, opatřením, krokem či záměrem, není spojená s aktéry, ale s tématy (např. sociální politika, vzdělávací politika, rozvojová politika atd.). Nositelem politiky (ve významu policy) nemusí být jen političtí představitelé, ale v zásadě kdokoliv (mzdová politika firmy, protidrogová politika školy). Historie Starověké tradice Starověká Čína Čínská politická filosofie má své kořeny už v období Jara a Podzimu, zvláště je spojeno s Konfuciem (6. století př. Kr.). Politická filosofie v Číně vznikla jako odpověď na společenské a politické rozdrobení země v období Jara a Podzimu a Období válčících států. Hlavní společensko-politické směry v tomto období čerpaly z filosofií konfucianismu, legismu, mohismu, agrarismu a taoismu. Filosofové jako Konfucius, Mencius a Mocius se ve svých politických filosofiích pokoušeli o to najít společnou řeč. Konfucionismus obhajoval hierarchickou, meritokratickou vládu založenou na empatii, loajalitě a mezilidských vztazích. Legismus se stavěl za striktně autoritářskou vládu založenou na drakónských trestech a zákonech. Mohismus podporoval společnou, decentralizovanou, „liberální“ vládu založenou na filosofii asketismu (V Číně má tradici v podobě mnišských společenství). Agraristé propagovali rolnický „komunismus“ a egalitářství. Příznivci taoismu byli jednimi z prvních zastánců proto-anarchismu. Legismus byl dominantní politickou filosofií v období Dynastie Čching, v období Dynastie Chan byl však vytlačen státním konfucionismem, který se v Číně držel na nejzastávanějších filosofiích až do příchodu komunismu. Antické Řecko Celá západní politická (od polis) filosofie pramení z filosofie Antického Řecka, kde první filosoficko-politické debaty vedl již Platón. Antická polis stála u zrodu základních politických směrů v Aristotelově klasifikaci: timokracii, tyranii, demokracii a oligarchii. Jedna z prvních knih o politice, která formovala i novověké státy byla Platónova Ústava, která inspirovala i Aristotela k jeho Politice a Etice Nikomachově. Do římského politického myšlení pak pronikla především filosofie stocismu. Starověká Indie Hierarchizace společnosti na kasty umožnila indické společnosti vyvíjet svou politiku již dlouho před vznikem prvních států. Ve starověké Indii pak společenská situace vyústila do jasně vymezené hranice mezi náboženskou a světskou správou. Správa státu byla rozdělena na vládu, administraci, obranu, zákon a pořádek. Mantraga byla hlavním vládnoucím orgánem, sestávající z krále, předsedy vlády, vůdce armády a velekněze. Předseda vlády stál v čele skupiny ministrů společně s vrchním soudcem (Maha Amatya). Pravidla, která v indické společnosti postupně vznikala byla silně ovlivněna védami. Jeden z předních myslitelů starověké indie byl Čánakja, který žil ve 4. st. př. Kr. Jeho Arthašástra kromě vojenské strategie udílela také vládci rady jak vést ekonomicky stabilní stát a jak dohlížet na trestné konání. Středověká Evropa Základem středověké politické filosofie byla kombinace Aristotelova a Augustinova učení: Scholastika, která stavěla na harmonii rozumové a zjevené pravdy. Asi nejvlivnějším filosofem v této sféře byl Tomáš Akvinský, který značně pomohl znovuobjevení Aristotelových děl. Scholastika byla nejdůležitější filosofií ještě v renesanci. Tomáš Akvinský své politické názory zachytil v Summa Theologiae, kde říká například, že král tyran není král určený Bohem. Jeho myšlenky do jisté míry následně reflektuje i Magna Charta Libertatum, listina mnohými považována za základní kámen Anglo-Americké politické svobody, která explicitně prosazuje právo vzpoury proti panovníkovi za účelem dosažení spravedlnosti. Mezi běžnými lidmi však byla politika podle mnohých sociologů ve středověku vnímána jako světská (nesvatá) záležitost, do které není radno zabředávat. Evropská renesance Během renesance byl pohled na politiku jako na nesvatou službu postupně vlivem humanismu opouštěn a po celé Evropě se proto začalo objevovat mnoho filosofů, které nad státem a společností uvažovali. Niccolò Machiavelli Jedním z nejvlivnějších děl renesance byl Machiavelliho Princ, sepsán mezi lety 1511 a 1512 a posmrtně vydán r. 1532. Vedle Discorsi sopra la prima deca di Tito Livio, kde Machiavelli rozebírá klasické římské období, politické myšlení renesanční Evropy značně ovlivnil. Některé osobnosti filozofie (např. Jean-Jacques Rousseau) vykládali Prince jako satiru pro rod Medicejů, po té co znovuzískali Florencii a Machiavelliho z ní vyhnali. Přestože Princ byl skutečně sepsán pro Mediceje, Machiavelli podporoval Florentskou republiku a oligarchii Medicejů kritizoval. Ať tak či onak, Machiavelliho dílo vůbec poprvé představuje pragmatický, konsekvencionalistický pohled na politiku. Ani Machiavelli, ani Hobbes nevěřili v Bohem seslané panovníky, namísto toho věřili ve vrozené umění vládnout. Tento pohled nabýval na důležitosti při vzniku autokratických vlád, protože pouze ty podle společenského povědomí mohli udržet pořádek. Osvícenství Během osvícenství mělo největší dopad na politické ideologie objevení tribálních společností mimo Evropu a vypuknutí série osvobozeneckých revolucí (Anglická občanská válka, Americká a Francouzská revoluce) vedoucích k založení republik. Myslitelé jako Thomas Hobbes, John Locke, Montesquieu a Jean-Jacques Rousseau byli velice ovlivněni Anglickou občanskou válkou a obdobím republiky a myšlenkově ovlivnili kromě americké a francouzské například i Haitskou revoluci. Tito myslitelé přišli s novým pohledem na účel státu: V první řadě se ptali, jakým právem lidé tvoří státy, v druhé pak jaká je dokonalá forma státu. S příchodem idey přirozeného řádu se mohli sociální vědy oddělit od církevního učení. Politické a ekonomické vztahy byly drasticky posunuty jejich teoriemi, částečně tak podpořili vznik cechů (jako samostatných správních celků), svobodného trhu a protestantství (myšlenkami o národním náboženství). Kritika katolické církve na sebe nedala dlouho čekat a tomuto směru se postavil například François Marie Arouet de Voltaire. Industrializace a moderna Marxistická kritika kapitalismu byla vedle liberalismu a fašismu jednou z rozhodujících ideologií dvacátého století. Industriální revoluce, urbanizace a rostoucí význam velkých závodů dal vzniknout socialistickému hnutí. V polovině 19. století socialismus s uvedením marxismu nabýval na popularitě, především mezi městskými pracovníky v továrnách. Radikální změnu v politickém smýšlení přivedla 1. světová válka. Ruská revoluce roku 1917 (a podobné, ačkoli méně úspěšné revoluce v dalších evropských státech) přinesla komunismus. V té době poprvé tvořily vlády sociální demokraté – což souviselo s rozšířením univerzálního volebního práva napříč vyspělými státy, přestože většina kolonií stále zůstávala v rukou evropských velmocí. Odkazy Reference Literatura Krejčí, Oskar: Mezinárodní politika. 5. upravené vydání. Praha: Ekopress, 2014. 804 s. Související články demokracie lidská práva politická strana politologie Teorie podkovy volby Politická polarizace Zastupitelská demokracie Externí odkazy Sociologie Politická sociologie


V dnešní době jsou nám hry cpány ze všech stran, že si jich mnohdy ani nemůžeme vážit. Je vlastně těžké se cíleně nějaké hře vyhnout - všude se o nich píše, jsou propagovány a jelikož nás hry tak nějak pořád baví, hrajeme pomocí mnoha služeb. Za sebe bych ale řekl, že se atmosféra přistupu ke hrám za celou dobu radikálně změnila. Všichni stárneme, vzpomínáme, máme jiné problémy. Bezelstná doba, kdy jsme se rozčilovali nad nefunkční disketou s ARJ souborem je nenávratně pryč. Ale to je v pořádku. Hry hrajeme pořád, více méně se u nich bavíme, povídáme 1000 si o nich a dokonce i sníme. Jinak, než před dvaceti lety, ale pořád to v nás trochu je. Pojem "Hra měsíce" ve mně vždy budil respekt. Šlo o hru, kterou daný měsíc redakce uznala, že reprezentuje to nejlepší, co se urodilo. Vzpomínám si na mnoho potyček "proč nebyla hra měsíce ta a ta", případně porovnání, že "jak mohl mít Excalibur hru měsíce A, když ve Score to byla hra B" a tak dále. Hra měsíce také velice často definovala obálku čísla magazínu a mnohdy i celý interní design (jelikož motiv z obálky se používal ve Score jako záhlaví stránky - například). Snadno se tak lze pouhým pohledem na rozházený štos časopisů vžít do doby, kdy vyšel System Shock (Score 11/94 - titulní strana je převzata z krabice hry Retribution - a DLOUHO jsem si myslel, že jde o System Shock a mám nějak tyto dvě hry spojené jenom kvůli této obálce), Full Throttle, případně Z. (Obálky Excaliburu jsou poněkud výjimkou, ale například Level a Riki tento princip následovaly). Dneska o hru měsíce nezavadíte. Masovost média, dostupnost informací i her - "hra měsíce" ztratila hodnotu. Už nežijeme v bublině, kdy měsíčně pro naše PC vycházely desítky her maximálně (a zahrajeme si jich ještě méně). Je skoro nemožné vybrat hru, kterou bych za tento měsíc vyzdvihl, protože jich za ten měsíc hraju docela dost a nemám na to se s tím párat. A prakticky nikdo to tak nedělá, není k tomu důvod. Naštěstí tady máme pořád ony krásné vzpomínky a tak můžeme volit hru měsíce z let minulých. Na nyksu se v polovině roku 2006 ujal hezký zvyk, volit vzpomínkové hry v rámci klubu o starých dobrých hrách. K mému překvapení se tento zvyk uchytil. Součástí této lapálie je i banner v záhlaví klubu, který s trochou onoho grafického umu symbolizuje jednotlivé měsíce. Dívám se na pěknou řádku bannerů a říkám si, že takto vlastně uctíváme staré tituly přesně tak, jak to dělávali ve Score a Excaliburu. Přestože se nechci na svém blogu profilovat, jako vyhraněný hráč starých her (tuto funkci milerád přenechávám Sledge "Starcraft" Hewerovi), ale na druhou stranu se starým hrám chci věnovat, i vzpomínat, hrát. A jelikož je tento blog zároveň splněním snu "být šéfredaktorem herního časopisu", došlo mi, že mi zde Hra Měsíce skutečně chybí. Co s tím? Inu, nejjednodušší bude převzít z nyksu existující bannery a dále pokračovat v tradici - jenom to budu házet i na blog. A jelikož se po výběru (či spíše před výběrem) hry vede odborná a vzpomínková diskuze, dovolím si zde nejlepší komentáře uveřejnit (samozřejmě se svolením autorů). Myslím, že to bude vhodný doplněk tohoto blogu. Níže se nacházejí všechny bannery z historického provozu klubu. Prozatím se budete muset obejít bez komentářů, ty už zpětně nevyhrabu. Dodám ještě, že z počátku jsem bannery dělal sám, ale nakonec se ostatní přidali a většina patří tedy různým autorům. Všimněte si prosím hlavně hejbacích bannerů. Například Transport Tycoon nebo Dune. Ty jsem dělal zrovna já a vznikalo to v DOSboxu pomocí frenetického mačkání CTRL+F5 a následného skládání v GIF animatoru. Nepříjemná práce ;). Na druhou stranu - bannery jako u Battle Isle jsou docela ošklivé (moje práce opět). A také jeden banner chybí - nějak nebyla síla jej dodělat. Jde o měsíc srpen roku 2008, kdy za hru měsíce byl vybrán Master of Orion 2. Každopádně dneska platí, že kdo přijde s hotovým bannerem, vybral hru měsíce ;). 08/2006 09/2006 10/2006 11/2006 12/2006 01/2007 02/2007 03/2007 04/2007 05/2007 06/2007 07/2007 08/2007 09/2007 10/2007 11/2007 12/2007 01/2008 02/2008 03/2008 04/2008 05/2008 06/2008 07/2008 08/2008 09/2008 10/2008 11/2008 12/2008 01/2009 02/2009 03/2009 04/2009 05/2009 06/2009 07/2009 08/2009 09/2009 10/2009 11/2009 12/2009 01/2010 02/2010 03/2010 04/2010 05/2010 06/2010 07/2010 08/2010 09/2010 10/2010 11/2010 12/2010 01/2011 02/2011


text: R. Bejbl: Euro s 24 účastníky tříští kvalitu, Česko stále patří k širší špičce - Radio Proglas 14. 6. 2021, 13:05 Summit NATO, poděkování zdravotníkům od sv. Anny a fotbalové euro: pondělní 13+ na Proglasu 14. června 2021 13+ Autor: Filip Breindl Podle Radka Bejbla současná reprezentace patří do širší kontinentální špičky a nejspíš by si účast na mistrovství zajistila i v případě, že by se šampionát hrál v původním formátu nejlepších 16 týmů, které prošly kvalifikací. Rozšíření na 24 účastníků – model, v němž se hrál i minulý šampionát v roce 2016 – internacionál kritizuje: "Myslím, že je to zbytečné roztříštění kvality. Na závěrečném turnaji by měla být vidět hlavně herní kvalita a už úvodní zápasy šampionátu ukázaly, že herní způsoby některých týmů za touto úrovní zaostávají," uvedl Bejbl s tím, že chápe důvody, zejména sponzorské zájmy, které vedly k tomu, že zápasy šampionátu se hrají v řadě zemích namísto obvyklého formátu s jedním či dvěma pořádajícími státy. V rozhovoru se vyjádřil i k dění na funkcionářské scéně českého fotbalu, kde se na začátku června měnilo vedení Fotbalové asociace ČR. Podle něj například skutečnost, že málo českých funkcionářů působí v evropské federaci UEFA, "vypovídá o tom, kteří lidé se tu snažili fotbal vést a jakým způsobem ho vedli. Je dobře, že v poslední době došlo k změnách a pevně věřím, že asociace pod vedením Petra Fouska bude daleko lepší a průhlednější organizace než doposud," poznamenal Radek Bejbl. "Hráče především formuje a rozvíjí trenérské prostředí. Samozřejmě i ostatní aspekty v tom prostředí – funkcionáři, diváci, sponzoři, rodiče – jsou důležité, ale největší dopad na výchovu hráčů mají trenéři. Co se týká úrovně hry a kvality našich hráčů do budoucna, to půjde ruku v ruce s tím, jakou úroveň bude mít naše trenérská základna," dodal bývalý trenér mládežnických reprezentačních výběrů. Radka Bejbla jsme oslovili v den 25. výročí jeho prvního gólu za národní tým, kterým 14. června 1996 v Liverpoolu rozhodl o vítězství České republiky nad Itálií 2:1. Jak tato výhra pomohla k nastavení mužstva, které na šampionátu v Anglii hrálo finále? A jak by se současný český tým měl postavit k nefotbalovým skutečnostem kolem zápasu ve Skotsku, které navazují na březnové pohárové utkání pražské Slavie s Glasgow Rangers? Rozhovor s bývalým slávistickým záložníkem, který dále působil třeba v Atléticu Madrid či Rapidu Vídeň a za Česko odehrál 56 zápasů, uslyšíte v závěru pondělní relace 13+.


John Barry | SHOWBIZ.CZ Drumbeat (seriál) Culture Show, The (pořad) Thank Your Lucky Stars (pořad) Světla! Akce! Hudba! James Bond: A BAFTA Tribute (pořad) Once Upon a Time in Europe (seriál) John Barry: Licence to Thrill Music of James Bond, The Skladatelská filmografie (104) Témata spojená s John Barry (9) death (1) smrt (1) úmrtí (1) zemřel (1) umřel (1) skon (1) hudba (1) oscar (1) filmová hudba (1) Co se píše v česku o John Barry (2) Herečka Drew Barrymore (40) prý jednou zažila kontakt s duchem svého zesnulého otce. John Barrymore ji prý navštívil ve chvíli, kdy jeho popel rozprašovala v jihokalifornském Národním parku Joshua Tre ... 07.11.2015Médium: Super.cz Nejužší dům na Manhattanu v New Yorku je na prodej. Pokud se vám zamlouvá, připravte si v přepočtu 86 milionů korun. Sice je to dost, ale v minulosti ho obývaly takové hvězdy jako jsou herci Cary Gran ... 19.02.2012Médium: iDNES.cz – zprávy, kterým můžete věřit Co se píše v zahraničí o John Barry (3) Beverly Crest retreat with ties to acting great John Barrymore lists for sale A Beverly Crest home that was once part of actor John Barrymore’s estate has come on the market for $3.249 million. Set behind gates on a private road, the Midcentury house is next door to Bella Vista ... 07.09.2018Médium: L.A. Times - Europe 07.09.2018Médium: L.A. Times - Music News Bella Vista, a Beverly Crest compound built for filmmaker King Vidor and later owned by actors John Barrymore and Dolores Costello, has returned to market for $19.5 million. The John Byers-designed ho ... 02.08.2018Médium: L.A. Times - Europe Profil Životopis Fotky (15) Články (2) Fanklub (0) Antifanklub (0) Datum narození: 3.11. 1933 Místo narození: England, UK, York Hodnocení John Barry Fotky John Barry (15) Všechny fotky John Barry (15) » Životopis John Barry Upravit životopis Jméno a příjmení John Barry nosí více osobností: John Barry (námořní důstojník) (1745–1803) – kapitán Kontinentálního námořnictva John Barry (skladatel) (1933-2011) – britský skladatel filmové hudby John Barry (britský poslanec) – irský politik, člen britského parlamentu za obvod South Wexford v letech 1885–1893 John Barry (irský politik) – irský politik Strany zelených John Barry (tenista) – novozélandský tenista John M. Barry – americký historik a spisovatel John S. Barry (1802–1870) – americký politik, guvernér Michiganu John Vincent Barry (1903–1969) – soudce nejvyššího soudu ve Victorii SS John Barry – liberty ship John Barry (biskup) (1799-1859) – římskokatolický biskup Tato stránka je rozcestník odkazující na články o různých nositelích stejného rodného jména. Pokud vás sem dovedl nějaký odkaz, který by měl správně směřovat na článek o určité osobě, můžete Wikipedii pomoci tím, že se vrátíte na odkazující stránku a opravíte tam odkaz tak, aby vedl přímo na odpovídající konkrétní článek. V případě, že si nejste jisti, přidejte, prosíme, stránku na seznam. Články o John Barry (2) Co týden dal: Píchni ho, řízni ho, pusť mu krev! 07.02.2011 - Uplynulý týden byl ve znamení násilí, podvodů a nevěr! Zemřel oscarový hudební skladatel John Barry! 31.01.2011 - Ve věku nedožitých 78 let včera zemřel slavný americký skladatel filmové hudby John Barry. Všechny články o John Barry (2) »


"Vědcům se ho podařilo procesem zvaným imunofluorescence."


REZNÍK, Boris. \textit{Bankový marketing, základné zásady, súvislosti, marketingový mix a postup vybranej komerčnej banky v SR} [online]. Praha, 2011 [cit. 2019-10-20]. Dostupné z: <https://theses.cz/id/yh8a7p/>. Bakalářská práce. Vysoká škola regionálního rozvoje a Bankovní institut – AMBIS, a.s., Bankovní institut vysoká škola SK. Vedoucí práce doc. Ing. Jaroslav Belás, PhD.. REZNÍK, Boris. <i>Bankový marketing, základné zásady, súvislosti, marketingový mix a postup vybranej komerčnej banky v SR</i> [online]. Praha, 2011 [cit. 2019-10-20]. Dostupné z: <https://theses.cz/id/yh8a7p/>. Bakalářská práce. Vysoká škola regionálního rozvoje a Bankovní institut – AMBIS, a.s., Bankovní institut vysoká škola SK. Vedoucí práce doc. Ing. Jaroslav Belás, PhD.. REZNÍK, Boris. Bankový marketing, základné zásady, súvislosti, marketingový mix a postup vybranej komerčnej banky v SR [online]. Praha, 2011 [cit. 2019-10-20]. Dostupné z: <https://theses.cz/id/yh8a7p/>. Bakalářská práce. Vysoká škola regionálního rozvoje a Bankovní institut – AMBIS, a.s., Bankovní institut vysoká škola SK. Vedoucí práce doc. Ing. Jaroslav Belás, PhD..


text: Jižní Amerika je jižní část amerického kontinentu. Celá tato část se nachází na západní polokouli. Její větší část je na jižní polokouli, menší na severní polokouli (čtyři země – Venezuela, Guyana, Surinam a Francouzská Guyana – leží celým svým územím na severní polokouli). Kontinentem prochází rovník a obratník Kozoroha; kontinent je na západě ohraničen Tichým oceánem, Atlantským oceánem je ohraničen na východě. Jižní Amerika je spojena se Severní Amerikou úzkou pevninskou šíjí většinou nazývanou Střední Amerika. K propojení kontinentů došlo z geologického hlediska teprve v nedávné době. Na jihu odděluje Drakeův průliv jižní cíp kontinentu tvořený ostrovem Ohňová země od Antarktidy. Na jih od Ohňové země se nachází Hornův mys, který spojuje Atlantský a Tichý oceán. Historie K prvnímu osídlení Jižní Ameriky došlo zřejmě přechodem lidí přes pevninský most v dnešním Beringově průlivu. Ovšem existují i náznaky migrace z oblasti jižního Tichého oceánu. Některé fosilní objevy z Argentiny naznačují, že lidé tu byli přítomni již před 30 000 lety. Obě Ameriky byly pojmenovány po Amerigo Vespuccim. Poznal jako první, že země, kterou objevil Kryštof Kolumbus není Indie, ale nový kontinent. Jihoamerický kontinent byl od 16. století do počátku 19. století téměř zcela rozdělen do kolonií pod španělskou a portugalskou správou. V současnosti zde existuje 12 nezávislých republik a 3 závislá území: Francouzská Guyana, Falklandy a Jižní Georgie. Po celé délce západního pobřeží Jižní Ameriky se vypíná pohoří And. Na východ od And, směrem do vnitrozemí se nachází rozlehlé oblasti porostlé tropickým deštným lesem. Většina jihoamerické pevniny východně od And patří do povodí Amazonky. K jihoamerickému kontinentu se počítají také přilehlé ostrovy, z nichž většina je kontrolována zeměmi na kontinentu (např. Galapágy). Ostrovy v Karibiku se přiřazují k Severní nebo Střední Americe. Poloha Jižní Amerika je napojena na Severní Ameriku 48 km širokou Panamskou šíjí. Za rozhraní obou světadílů se obvykle považuje až státní hranice mezi Panamou a Kolumbií. Z karibských ostrovů se většina přiřazuje k Severní, resp. Střední Americe. Výjimkou je souostroví Trinidad a Tobago, případně též Aruba, Curaçao, Bonaire a ostrovy spravované jihoamerickými státy. Nejzazší body na pevnině: Severní bod: Punta Gallinas na poloostrově Guajira v Kolumbii (12° 27' s.š.) Jižní bod: Cabo Froward na poloostrově Brunswick v Chile (53° 54' j.š.) Západní bod: Punta Pariñas v severním Peru (81° 22' z.d.) Východní bod: mys Branco v Brazílii (34° 45' z.d.) Nejzazší body včetně ostrovů: Severní bod: ostrovy Los Monjes pod správou Venezuely (12° 30' s.š.) Jižní bod: ostrov Diego Ramírez v Drakeově průlivu pod správou Chile (56° 32' j.š.) Západní bod: Darwinův ostrov na Galapágách spravovaných Ekvádorem (92° 01' z.d.) (Na západě leží Velikonoční ostrov spravovaný Chile, ten se už ale obvykle nepřiřazuje k Jižní Americe, nýbrž k Oceánii.) Východní bod: Ilha de Martin Vaz pod správou Brazílie (28° 51' z.d.) Geografie Jihoamerický subkontinent lze rozdělit na tři velké geografické celky: Velehorské Andy na západě Tři velké nížiny na východ od And Tři pohoří východně od And Na západním pobřeží kontinentu tvoří Andy nejdelší pevninské pohoří na Zemi. Velehory se táhnou v délce 7 500 km od Venezuely podél pobřeží Tichého oceánu až k jižnímu cípu Patagonie. Nejvyšší vrchol And je 6 961 metrů vysoká Aconcagua. Je zároveň nejvyšší horou Jižní Ameriky a nejvyšší horou mimo Asii. Hora leží na hranicích Argentiny a Chile. Nejnižší bod kontinentu se nachází poblíž města Santa Cruz – Laguna del Carbon 105 metrů pod hladinou světového oceánu. Jižním bodem kontinentu je mys Horn. Největší nížinou je Amazonská nížina, rovníková tropická nížina, která je odvodňována Amazonkou spolu s jejími 10 tisíci přítoky. Z And přes celý kontinent na východ tekoucí Amazonka s délkou 7 062 km je nejdelší řeka Jižní Ameriky a je nejvodnější řekou na Zemi. Na severu kontinentu se nachází Orinocká nížina, která je ohraničená Amazonskou nížinou, Guyanskou vysočinou na jihu, Na severu je ohraničená venezuelským pobřežím. Další nížina se nachází na jihu kontinentu, kde řeky Paraguay a Paraná tvořící říční systém přitékají se severu z Pantanalu a přechází subtropickou bažinatou oblast. Vysočinami jsou Guyanská vysočina, Brazilská vysočina a Východopatagonská vysočina. Jižní cíp Jižní Ameriky, tvořený především Argentinou, Uruguayí a Chile, tvoří svébytný region Cono Sur. Geologie a geomorfologie Okraj Jižní Ameriky při pobřeží Tichého oceánu je ovlivňován geologicky aktivním okrajem kontinentu ve formě subdukční zóny. Atlantská strana kontinentu je geologicky pasivní. Východní hory kontinentu mají prekambrický základ, který je překryt pískovcem. V nížinných strukturách řek převažují třetihorní a čtvrtohorní sedimenty.Na jihu tvoří patagonská platforma základnu patagonské vysočiny. Orogenní Andy tvoří většinou vrstvy vulkanických sedimentů, poprekambrické sedimenty, a pohoří z doby středního a mladšího prekambria. Region And má díky poloze na geologicky aktivním okraji kontinentu bohatý výskyt zemětřesení a vulkanismu. Jižní Amerika byla dílem prakontinentu Gondwana. Důkazem je podobnost pobřeží Jižní Ameriky a Afriky, značné množství čediče který vznikl při vytvoření východní okraje kontinentu, stejné linie pískovců a důkazy zalednění v permu a karbonu. Jižní část kontinentu se vyznačuje několikerým zaledněním ve čtvrtohorách. Geomorfologickými jevy jsou zde ledovcová jezera, morény a tvary, které vznikly při tání ledovců. V Jižní Americe se nachází celosvětově důležité zásoby surovin a minerálů. Těží se zde železná ruda, ledek, ropa, uhlí, zlato a měď. Klima Klima Jižní Ameriky zahrnuje všechny pásy. Celoroční vliv má Humboldtův proud na západě, tropické pásmo tlakových níží (ITCZ), vznik tropických cyklón na okraji subtropické tlakové výše a pasátové větry. Studený Humboldtův proud má za účinek ochlazení povrchové mořské vody při pobřeží severního Chile a Peru, což má za následek vytvoření pobřežních pouští. Tento fenomén spočívá ve skutečnosti, že ochlazený vzduch vytváří trvalou inverzi, což vede k vytvoření trvalé tlakové výše, která nedovolí konvenkci a tím i srážky. Důsledkem jsou rozsáhlé pouště na pobřeží moře. Rovníková tropická poloha vede v období jižní zimy k vytvoření tropické konvenční zóny v oblasti centrální Amazonie a má za důsledek silné srážky. V létě se rozšiřuje dále na jih, a tím je tropické pásmo uvnitř bohaté na celoroční dešťové srážky. Taktéž v létě se vytváří kontinentální teplá tlaková níže, která je velmi bohatá na srážky. Jižní okraj tropů je proto velmi bohatý na letní dešťové srážky. Jazyky Dvěma hlavními jazyky Jižní Ameriky jsou španělština a portugalština, přičemž oba zde mají přibližně stejný počet mluvčích. Portugalsky se mluví v Brazílii, zatímco španělsky ve většině ostatních zemí, bývalých španělských koloniích. Další evropské jazyky jsou rozšířeny pouze okrajově: angličtina v Guyaně, nizozemština v Surinamu a francouzština ve Francouzské Guyaně. Kromě toho tu existují indiánské jazyky, které mají většinou malý počet mluvčích, mezi výjimky se řadí guaranština, které je úředním jazykem v Paraguayi, a kečuánština a ajmarština v Peru a Bolívii, které mají každý několik milionů mluvčích. Jižní Amerika – geografické rekordy Nejvyšší hora: Aconcagua – 6961 m (Argentina) Nejvyšší činná sopka: Ojos del Salado – 6893 m (Argentina, Chile) Nejdelší řeka: Amazonka (zdrojnice – Ucayali, Marañón) – 7 062 km (Brazílie, Kolumbie, Peru) Největší jezero: Titicaca – 8 288 km2 (Bolívie, Peru) Největší ostrov: Ohňová země – 48 000 km2 (Argentina, Chile) Nejlidnatější stát: Brazílie – 207 353 391 obyvatel (5. místo na světě) Největší stát: Brazílie – 8 514 877 km2 (5. místo na světě) Státy Jižní Ameriky Závislá území Odkazy Reference Související články Podnebí Jižní Ameriky Náboženství v Jižní Americe Externí odkazy Kontinenty


29. 7. 2009 Fan-Tan Když jsem při nedávném stěhování narazil na tuto knihu, vybavil jsem si, jak jsem se na základě střípků informací pokusil hru zrekonstruovat. V knize rozhodně nenajdete žádné detailní popisy pravidel, byť se jedna kapitola jmenuje "Jak se hraje Fan-Tan". Jak se Foglar k této hře dostal není jasné, pravděpodbně půjde o nějakou kratochvíli na některém ze skautských táborů, ze kterého udělal hlavní dějovou linii celé knihy (tedy ne přímo o hře, ale o boji za vlastnické právo na hru). Hra "Fan Tan", jak jsem našel na netu, existuje jako karetní hra a pak je zde patrně původní čínská "předloha". Každopádně jsem si řekl, že bych mohl svoje myšlenky osvěžit. Zkusím rozebrat jednotlivé indicie. Kdesi ve vnitrozemí Řásnovky bydlel - nebo snad ještě bydlí - jakýsi chlapec Tonda Menčík. Ten kdysi četl nějakou knížku o dobr 1000 odružstvích v Číně a v té našel zmínku, že Číňané prý rádi hrají svou starobylou hru Fan-Tan. V knížce nebylo ani slova o tom, jak se hra hraje a jak vypadá. Ale Tonda Menčík byl pravý podnikavý chlapec, o jaké není v Řásnovce nouze! A tak - protože se mu jméno Fan-Tan líbilo - začal přemýšlet, jak by sám takovou nějakou hru vynalezl, aby ji hráli všichni hoši a děvčata z celé Řásnovky. Pořád prý kreslil různé plánky hry, přidával a měnil pravidla. ... Ale pravidla hry se během doby přesto ustálila tak, že celá Řásnovka hrála Fan-Tan skoro úplně stejně. A nikdo už potom nevěděl, které pravidlo hry vlastně zavedl Tonda Menčík... Většina hochů a děvčat v Řásnovce ostatně ani nevěděla, kdo hru původně vynalezl! Nestarali se o to. Hlavní bylo, že Fan-Tan byl tady - a že to byla hra báječná, o jaké se jim dříve opravdu ani nezdálo! Obchody s šicími potřebami byly obléhány hochy a děvčaty, kteří nakupovali stovky špendlíků s různobarevnými hlavičkami. Tyto špendlíky byly "bojovníky", figurkami ve Fan-Tanu. Ve hře byly tři strany vzájemně proti sobě zápasící: piráti, vzbouřenci a vojsko. Každá tato strana měla sto dvanáct bojovníků (špendlíků). Piráti měli zpravidla špendlíky černé, vzbouřenci žluté, vojsko červené. Bojovníci každé z těchto tří skupin byli zase ještě rozděleni na sedm druhů a každý tento druh měl jiné úkoly a jiná pravidla svého pohybu. Aby se od sebe odlišovali, měli pod svou barevnou hlavičkou navléknutá malá kolečka z různobarevných papírů. Co barva, to jiný druh, jiná "zbraň". Za každou ze tří stran mohl hrát jeden až sedm hráčů. Jeden hráč za jednu stranu však nehrál skoro nikdy, protože samotný by hru zvládl jen s největším vypětím. Některé partie hry se táhly často několik dnů! Hráči odcházeli a svěřovali skupiny svých "bojovníků" nově příchozím, kteří hru za ně převzali - aby i oni ji předali zase dalším, když sami museli domů! Neumět hrát Fan-Tan bylo něco tak nemyslitelného jako třeba neznat kopanou nebo odbíjenou. A znamenalo to být vyřazen z báječné napínavé zábavy. Nebylo divu, že i Jindru Fan-Tan rázem zaujal. Ochotně jej učili této báječné hře hoši v klubu. Mnohou chvíli za podzimních večerů strávili v klubovně U půdy nad její odřenou deskou a sváděli zde obdivuhodné boje. Někdy ke hře přišla i Ríšova sestra Blanka. Ovládala Fan-Tan tak mistrně, že jen málokterý chlapec se jí v tomto umění mohl rovnat! "Skoda, že nás v klubu není alespoň šest," řekl jednou Míra. "Lépe by se nám hrálo! Hrály by proti sobě tři dvojice!" Hned z kraje je zajímavý koncept tří stran, kdy za každou hraje 1-7 hráčů. Na každé straně je navíc obdivuhodných 112 jednotek, rozdělené do sedmi druhů, takže jeden typ jednotek má na starosti vždy jeden hráč - při maximálním počtu hráčů. To navíc odpovídá šestnácti jednotkám na typ, ale není zřejmé, jestli každému typu odpovídal stejný počet jednotek - spíše ne, jak jsem se dopídip později. Rozlišení typů jednotek pomocí papírku na špendlíku je každopádně velice vtipné. Nejzajímavější konstatování ale je, že se jednotky neliší pouze svým pohybem, ale svým úkolem, což je dost zásadní informace. Šlo snad o jednotlivé úkoly, jako dobýt nějaké město či přístav a teprve splněním všech sedmi úkolů dojde ke konci hry? Z tohoto vratkého popisu bych hru nejvíce přirovnal ke klasickému Warhammeru, se zaměřením na současnou bojovou techniku. Ovšem samotné herní mechanismy jsou určitě širší, o čemž svědčí tato pasáž. Ačkoliv bylo už šero, celé skupiny chlapců a dívek pořád ještě byly skloněny nad deskami 1000 své podivuhodné hry se spoustami špendlíků. Jindra se u jedné takové skupiny zastavil a zeptal se jednoho z chlapců: "Co to vlastně hrajete? Jak se to jmenuje?" A kývl přitom na hru, zpola zakrytou hlavami hráčů. Chlapec se na Jindru nepřítomně podíval, ale neodpověděl. Byla na něm právě řada hrát. "To je přece Fan-Tan," odpověděla místo něj Jindrovi asi dvanáctiletá dívka. "Vždyť to hraje celá Řásnovka!" A v jejím hlasu byl zřetelně slyšet údiv nad tím, že Jindra o hře nic neví. Chvíli hru pozoroval a snažil se marně vniknout do jejích tajů. Hráči byli do hry tak zabráni, že se ani neodvážil ptát na to, jak se hraje. "Obkličujeme přístav Zlatého písku!" jásala vzrušeně dívka, která předtím Jindrovi odpověděla, a s ní ještě chlapec, o trochu větší než ona. Jakýsi starší spoluhráč na ně vykřikl: "To se vám, holenkové, asi nepodaří! Máme už na cestě svoje letadla, podívejte se!" "Jen aby doletěla včas! Nezapomínejte, že hrajeme před vámi a že si přístav obklíčíme dřív, než vy se k němu dostanete!" "Tři bojovníci do zajetí! To koukáte, co, modráčkové!" volal dychtivě jiný hoch a vyndal z desky tři modré špendlíky. "Máte co dělat, Pepku, abyste se udrželi!" Ale chlapec, který byl nazván Pepkem, jen klidně odpověděl: "No, to je krámů! Tak zrušíme říční přechody - a je to! Máme jich šest! To je dvanáct lidí!" ... Chvílemi potkávali cestou hochy a děvčata, se kterými se Jindrovi noví přátelé kamarádsky pozdravili. Někteří z těchto potkávaných nesli opatrně desky s Fan-Tanem. Opatrně proto, že v deskách byly dosud zapíchány celé lesy špendlíků s barevnými hlavičkami. Partie hry zřejmě nebyly dohrány. Z tohoto popisu (prakticky na začátku knihy) vyplývá, že mapa je skutečně různorodá. Minimálně je zde přítomné moře, řeky, souš a hraje se i na letadla, takže vzdušný prostor. Logicky to odpovídá tomu, že sedm typů jednotek má útočné možnosti na několik druhů terénů či vzduchu. Dále vyplynulo, že se přes řeky dají stavět přechody, jejichž výroba nás stojí dvě jednotky. Když odhadnu, že jde o průběh tahu, tak je možné v rámci jednoho postavit i zrušit libovolný počet říčních přechodů. Ty slouží evidentně k rychlému přesunu pozemních jednotek. Jeden tah hrají hráči po sobě, klasicky, jako šachy. Zajímání jednotek je další aspekt, který je překvapivý - obvykle v klasických "válečných hrách" není často přítomen. Vyvstává otázka, jestli je možné zajmuté jednotky osvobodit. Jde zejména o to, že ačkoliv jde o bitvu, v knize jsem nenašel zmínku o tom, že by se jednotky ničily či zabíjely. Jediná konfrontační zmínka je právě zajmutí a nic víc. Bylo by to ale logické. Pokud je úkolem každého ze sedmi typů jednotek něco jiného, nastal by konec hry v okamžiku, kdyby se soupeři podařilo zničit jeden typ jednotky. Navíc zde hrají vždy tři strany, takže riziko zničení je poměrně vysoké - a hlavně by se to jistě stalo hlavním smyslem hry, místo plnění úkolů. Ve zbytku knihy jsou zmínky o pravidlech Fan-Tanu velice sporadické. Obvykle se jen točí o tom, že hlavní hrdina potkává hromady dětí s deskami propíchaných špendlíky, nedohrané partie Fan-Tanu. Předposlední zajímavá zmínka je z výpovědi samotného Tondy Menčíka, autora Fan-Tanu. Například to, že piráti mohou ve hře obsadit říční přechody, jen když mají alespoň dvě džunky, místo jedné - jak jsem ustanovil já. Vyplývá z toho, že říční přechody se pravděpodobně nestavěly kdekoliv na řece, ale pouze ve vyhrazených místech (brody), které bylo nutné obsadit dvěma jednotkami, které bb3 pak nebyly použitelné v boji. Je ale docela možné, že jeden typ jednotek má schopnost stavět říční přechody kdekoliv. Úplně poslední důležitá citace pochází přímo z pravidel hry - jde o pasáž, kde se podaří původní pravidla najít a hlavní hrdina z nich cituje: .... piráti mohou opanovat říční přechody tehdy, když mají pro obsazení každého z nich alespoň po dvou mužích ... Obyvatelstvo se brání hradbami, utvořenými z trojic, jež obsadí hlásky na okrajích města... Cesty se pokládají za zatarasené, když je pět mužů (špendlíků) za sebou na jejich jednotlivých kolečkách ..." Vyvstala poslední, převelice důležitá otázka. Jak se ve hře vlastně posouvaly jednotky? Za celou knihu máme jenom zmínky o hraní na "desce", ale není nijak upřesněno, o jaké desky jde. Doplním to ještě touto citací: A nebyly to už jen ručně kreslené a vyráběné desky, ale krásné, pestrobarevné tištěné a strojně vyráběné Fan-Tany, vyšlé z Reduty, továrny na stolní hry! Desky byly z počátku ručně kreslené a vyráběla je firma na stolní hry - tištěně. Všechno míří k tomu, že deska byla pravděpodobně dřevěná, či spíše habrová (kvůli špendlíkům). Jenže při opakovaném hraní se stovkami špendlíků (tři strany x 112 = 336 na jednu hru) musel být papír velice rychle proděravělý a nepoužitelný. Ovšem podobně by dopadla kresba či malba, byla-li by na desce namalovaná přímo. V případě továrně vyráběné varianty tedy mohlo jít snadno o papírové nebo plastikové (či dřevěné) figurky, modely. Nejde teď o technologii, ale o čistý posun. Pokud na hrací desce bylo 336 jednotek, musel být počet polí nejméně trojnásobný (včetně hluchých míst), aby hra měla smysl a nekumulovala se. Navíc v textu výše je naznačeno, že se jednotky posouvají po kolečkách. Kolečkovaný papír je samozřejmě nesmysl, ale v určitém smyslu slova mohlo jít o šestiúhelníky. Takový papír se ale za Foglara zcela jistě nevyráběl továrně, hráči Fan-Tanu si jej museli vyrábět sami. Napadlo mne, že pomocí hrdla od lahve nebo od nějaké lahvičky od léků by šlo pomocí inkoustu celkem rychle "pokolečkovat" celý papír v poměrně pravidelných řadách, přičemž by se kolečka částečně kryly a vytvářely tak šestiúhelníkovou síť. Zároveň však je v knize několik zmínek o "opotřebované hrací desce", takže je také pravděpodobné, že šlo o malbu přímo na dřevo - což nijak nevyvrací teorii o otiscích hrdla láhve. Pak mi ale došlo, že tady musí být ještě jeden fór. V úplně první citaci se hráči velice jasně vyjadřují k situaci na hrací ploše: " 1000 Obkličujeme přístav Zlatého písku!" Jednak je zajímavé, že přístav má vlastní název a podle pozice v textu usuzuji, že je tento konkrétní přístav velice důležitý. Proč? Protože hrací plocha byla s největší pravděpodobností jenom jedna! Bylo by to logické - aby všichni hráči hráli stejnou, odladěnou hru, aby všichni hráči mohli znát taktiku, jako v šachách, aby jeden hráč mohl předat hru druhému hráči, když musel domů, je to jediné řešení. Herní plocha existovala jenom jedna a překreslovala se v různých měřítcích. Nebylo by to poprvé, existuje mnoho moderních válečných her, které na jedné a té samé desce umožňují sehrát mnoho scénářů. Jelikož se na hrací plochu musí vejít 336 jednotek, tak jsou špendlíky ideálním hracím kamenem, jelikož se jich na přenosnou desku vejde hodně i s rezervami pro taktický pohyb. No jo, ale co v případě továrně vyráběné hry, kde byly jednotky s největší pravděpodobností vytištěné na papíře nebo vyrobené z plastu / dřeva? Nelze si představit, že by se jednotky vyráběly ve velikosti stejné, jako špendlíky, při zachování inteligentního rozměru hrací desky. Musela být ale deska rozdělena na políčka? Totiž - za celou dobu jsem nevyřešil poměr velikosti mapy k jednotkám. Na jednu stranu víme z citací, že se "obkličuje přístav". Ale na druhou stranu je potřeba na obyčejné zaterasení silnici pět vojáků. Kolik figur je tedy potřeba k dobytí tak velkého objektu, jako je přístav? Nemám představu. S tím také souvisí fakt, že není zcela zřejmé, k čemu vlastně slouží silnice - proč je nutné je během hry zaterasit. Předpoklad zní, že některý ze sedmi typů jednotek se nemůže pohybovat jinak a chce-li projet záterasem, je to pro ni nemožné. Ale přístav je jiné kafe, podobně, jako město. Když má hráč k dispozici 112 špendlíků celkem, 2 jsou potřeba na říční přechod, 5 na silniční záteras, tak na dobytí města či přístavu odhaduji, že bude potřeba cca 15-20 jednotek. To je ovšem celkem málo, město bude z hlediska realismu hry nejméně 5x větší, než silnice, takže to bude chtít 25+ jednotek. Silnice má pět a více koleček, zaterasí ji pět jednotek. Město bude mít desítky koleček, možná i třicet, takže na jeho dobytí by v tomto smyslu bylo potřeba téměř třetina celé armády. A to je neudržitelný stav z hlediska dlouhodobé taktiky. Proto se domnívám, že mapa nebyla rozdělena na hrací pole, ale byla volně nakreslena na desku. Díky tomu, že Foglar několikrát píše, že hráči Fan-Tanu "obléhali obchody s šicími potřebami", se domnívám, že pohyb na desce byl realizován pomocí nitě. Pro každé měřítko desky byla stanovena nit, která značila, jak daleko se daná jednotka může pohnou v daném kole (princip je podobný, jak u určování vzdálenosti v Petánque). Jednotky se liší pohybem - patrně jde o druh terénu, o který běží. Ta jednotka může přes les, ta jen po silnici, ta létá a může všude. Ta samá nit by mohla určovat i vzdálenost dostřelu (proč ne identická s pohybem), jenom je dle typu jednotky jasné, kdo může útočit na koho. Zároveň to řeší i problém s obklíčením přístavu. Najednou stačí pár jednotek, které musí okolo přístavu udělat okruh takový, aby to k sobě měly na vzdálenost jedné nitě a přitom fyzicky obléhali přístav. Podobně tak silnice je blokována, je-li na vzdálenost nitě pět jednotek a podobně. Hodně věcí se tak vyřeší, deska tak může mít libovolnou velikost a každá bude mít vlastní grafický styl při zachování hlavních prvků mapy. Hloupé jenom je, že se o niti v knize nepíše lautr nic, což mou teorii značně podkopává. Jednu dobu jsem se domníval, že by tento nitkový systém mohl být nahrazen papírovými kotouči, napíchnuté 1000 na každém špendlíku. Princip by byl stejný, ale dost pochybuji, že by si někdo dal péči s vystříháváním 336 identických kotoučků. Stejně tak se mi ale nezdá, že by hráči hráli na hexové ploše. Kouzlo hry zcela jistě spočívá i v tom, že je každá deska každé hrající partičky unikátní v kresbě. Dávat přes tuto kresbu ještě hexovou síť znamená kresbu znehodnotit. To se mi nezdá. Ovšem v případě tovární výroby to není problém. Na druhou stranu by hexový systém zapadal do pojmu záterasu silnice. Ilustroval bych to následovně: Šipka naznačuje, kudy vede silnice. Jak je vidět, pět černých teček - jednotek, tvoří záteras, skrz který není možné projet. Kdyby chyběla byť jediná jednotka, mohlo by být v pravidlech ustanoveno, že je možné záteras objet bez nějakých překážek. Jinak je nutný boj. Není-li boj možný nebo výhodný, je silnice prostě neprostupná. Tak jako tak zbývá vyřešit soubojový systém a úkoly pro jednotlivé strany. Jelikož ve hře nijak nefiguruje kostka nebo jiná forma náhody, lze se domnívat, že jde o systém "kámen - nůžky - papír". Jsem ale pevně přesvědčen, že podle typu terénu se vyhodnocuje, kdy se na koho smí zaútočit. Například letadlo nemůže útočit na pěší jednotku, je-li schovaná v hustém lese - nevidí ji. Podobných pravidel by šlo vymyslet několik a souboje a strategie by pak dostaly správný říz. Jde de facto o hlavní prvek, který zajišťuje rovnováhu ve hře - společně s pevně danou mapou hry. Nezapomínejme, že by v podobných výjimkách mohlo být usneseno, že lze za určité terénní výhody jednotky zajmout automaticky, ačkoliv jde o jednotku silnější. Co se ale bude dít se zajmutou jednotkou a jak ji dostat zpátky do hry, to jsem ještě nedomyslel. Možná nějaký miniquest s útokem na vězení? Nebo automatické posily o tři kola později? Úkoly pro jednotlivé jednotky bych rozdělil dle počtu lokací na mapě. Těch bych udělal celkem čtrnáct, přičemž pro vítězství by každá ze tří stran potřebovala dobýt právě sedm "těch svých" (pro každý typ jednotky jeden). Takže by během jedné partie nemělo smysl uzavírat žádné pakty, všechny tři strany budou v neustálém napětí. Jeden z detailů, který jsem nevyřešil je, jestli má každá strana stejné počty identických jednotek. Docela snadno by se mohlo stát, že například "bojovníci" mají větší převahu na zemi a "piráti" naopak ve vzduchu. Během psaní tohoto článku jsem průběžně hledal informace na webu a teprve nyní mi padlo oko na tento text na Foglarwebu (díky Cyberwolf). Jak to bylo doopravdy se hrou Fan-Tan? Jestřáb kdysi četl časopis, ve kterém bylo napsáno, že námořníci hrají hru Fan-Tan. Marně však hledal nějaké další informace o ní a tak si pravidla vymyslel sám. Později se hrála na táborech, ale díky velkému počtu možných kombinací se hrála několik dní a téměř nikdy se nedohrála. Protože to však nebyla původní hra Fan-Tan, nazval ji Foglar Válka v Tichomoří. Po čase hra zmizela a Foglar si na ní vzpomněl až při tvorbě knihy Tajemná Řásnovka. Dokonce se dostala i do Rychlých šípů, kde se ji pokoušelo ukrást Bratrstvo kočičí pracky. Mnoho čtenářů se pak ptalo Jestřába po skutečných pravidlech, ale on hru nemohl najít. Až jednou ji náhodou našel Je 1000 střábův přítel ing. Jiří Raba. Foglar se k ní vrátil a snažil se vylepšit určité slabé místo v původních pravidlech. Práce se mu však nedařila a Fan-Tan zůstal nedokončen. Někteří výrobci her pro děti se s ním pokoušeli uzavřít smlouvu na sériovou výrobu, ale on váhal, protože si asi nebyl jistý, zda by stačil pravidla upravit. Poměrně přesně jsem se trefil do teorie, jak se hra dostala do zájmu Foglara. Možná, že právě kniha Tajemná Řásnovka je tak trochu splněním jeho snu, který v reálu nebyl sto naplnit. Každopádně tímto vyzývám všechny možné Skauty, co mají nějaké kontakty, aby se na hru "Válka v Tichomoří" poptali, protože všechno nasvědčuje tomu, že by mohlo jít po úpravách o skvělou hru. 5 komentářů: "obléhali obchody s šicími potřebami"= tam mají ty špendlíky, s velkou hlavou. nikdy sem si nepředstavoval nic o niti čeče.OdpovědětVymazat Každopádně mám posun. Podařilo se mi sehnat kontakt na Ing. Jiřího Rabu, který kdysi s Foglarem na V8lce v Tichomoří spolupracoval při vylepšení pravidel (Hřivnas nebo Menčík? ;), ba dokonce se původní hra zachovala, ale to se uvidí až v září.OdpovědětVymazat - Anonymní31. července 2009 19:33 Výborný článek, uplně se mi vybavilo ono zanícení, se kterým jsem četl Řásnovku. Pokud k tomu bude co dodat, budu se těšit na pokračování.OdpovědětVymazat Masi Supr pátračka po starobylé hře.OdpovědětVymazat To oblehani obchody se sicima potrebama... to bude kvuli spendlikum..ty nite se mi tam moc nezdaj..je to zbytecnost, ktera to komplikuje.. dostrel a pohyb se da odpocitat podle poli.. uz bud podle hexa, nebo na ctvereckovanym papiru.OdpovědětVymazat Co se tyce trvanlivosti ty hry.. taky me cteni o Rasnovce a Fan-Tanu nadchlo.. jenze jsem se nikdy nedopatral nejakych pravidel. Proto jsem si vyhotovil vlastni. Velikost byla A3 (v tu dobu pro me nejdostupnejsi format ctvereckovanyho papiru) a na ten jsem nakreslil vlastni mapu, prilepenou na polystyren. A co se tyce toho zapichovani spendliku, neni nic jednodussiho, nez do kazdeho pole udelat diru a pri hre zapichovat spendliky do tech der. (pokud se nenajde nejaky tele - jako ze se naslo - ktery je pichalo mimo) tak herni plan vydrzel docela dlouho. Chettak


Diskuse: Příď toyoty supra zachycena zcela bez maskování. kam přijde registrační značka? | Auto.cz Diskuse: Příď Toyoty Supra zachycena zcela bez maskování. Kam přijde registrační značka? Po letech čekání je premiéra nové Toyoty Supra konečně za rohem. Ještě před oficiálním debutem se však na sítích objevil jeden špionážní snímek, který ukazuje zcela odhalenou příď auta. 12. 12. 2018 12:24 12. 12. 2018 22:49 13. 12. 2018 08:16 Mám divnou předtuchu, 12. 12. 2018 12:46 13. 12. 2018 01:07 13. 12. 2018 09:42 13. 12. 2018 11:51 Je svoje 13. 12. 2018 07:19 Re: Je svoje 13. 12. 2018 09:29 No to je velká záhada....přidělá se na dva šrouby do dvou výstupků pod "nosem" a bude mít spz tam kde většina aut :-! Buď přesně jak říkáš ty, nebo si dá značku z fólie, sporťákům se to toleruje. Některé země přední SPZ (žádné novoty RZ) dokonce mít nemusí nebo malinkou. Jak já si na Vitaře jednou o protisvah nárazník vytáhl, tak jsem měl značku za sklem asi 14 dní a nikdo neprudil. Vite co je sportovni vuz dle legislativy a nalepovaci foliove RZ? To neni jako ze normos Osobak, co jezdi bezne po silnici a sportovne vypada (lambo, porsak atd...). To je sportovni vozidlo, treba zavody do vrchu, Rally, na okruhy atd...ktere je registrovano a ma tudiz RZ a muze se presouvat za urcitych podminek po bezne komunikaci. Ale bezne vozidlo nemuze mit RZ. Vim, delam v tom :-) ten koncept co je také v galerii byl krásný, široký, rozkročený, celé to dohromady dávalo ultimativní sportovní auto. ............... To co vidím na fotce z kamionu je suchý odvar toho co to mělo být. Tohle vypadá jako kdyby to naroubovali na Auris. J@w., to klame, je to foceny příliš z vrchu S tím focením máš určitě pravdu, ale celé to působí dost konvenčně. Spíš to na mě působí jako nová Celica. K tomu foteniu - kamion je tiez pomerne siroky a ta fotka to skresluje. A ak je to nejaky US kamion, tak ten je dokonca sirsi, nez europsky. Bohužel se bojím, že i tak to bude vypadat lépe, než Z4. Ta se dle mě vůbec nepovedla, ani z jednoho úhlu - pokud se dá soudit z fotek. Z4 som videl pred mesiacom v Milane na EICME a moc ma neoslovilo. Uprimne uz druha generacia s pevnou strechou sa mi nepacila tak ako prva s platenou.


Společnost RAPOOL nabízí ve všech zemích prodeje pro zemědělce komplexní poradenské koncepce. Vedle komplexních a kompetentních praktických rad v daném místě se také jedná o informace v polních dnech a při odborných akcí. Společnost RAPOOL tím partnersky pomáhá zemědělcům.


text: Nový program, nová témata a nový muž pro startupy. To všechno v nové budově. Jihomoravské inovační centrum začíná novou kapitolu.


Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD Praha Info: Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD Rubies Pánské karnevalové kostýmy Chystáte se na karneval či párty s kostými? Vezměte si tento originální kostým Joker, se kterým budete určitě hvězda večera. Je vhodný na halloweenskou párty, karneval nebo jiné příležitosti. Kostým Joker obsahuje: bunda s propojenou košili Názory na Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD Další podrobnější informace o tomto produktu, který je možné objednat v Praze, popisky, parametry či technické údaje Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD ze sekce Pánské karnevalové kostýmy najdete v kompletní formě na internetovém obchodě Heliumking.cz. - Můžete si zvolit dopravu Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD pomocí přepravců např.: Geis, DPD, Česká pošta, InTime, PPL nebo kurýrem (vždy záleží na konkrétním zboží a prodejci) Vlastnosti Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD - kódové označení 883028863204 - Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD je zařazen v sekci Pánské karnevalové kostýmy Rubies Kostým nafukovací Stay Puft Velikost - dospělý: STD Jestliže ke zboží Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD budete chtít dokumentaci, či podrobnější informace, obracente se přímo na výrobce Rubies nebo na prodejce Heliumking.cz, kteří vám rádi tyto informace dodají. Na našich stránkách jsou veškeré popisky a ceny zboží i dostupnost pouze informační a nemusí být přesné k dnešnímu datu. Aktuální hodnoty o Pánské karnevalové kostýmy Rubies Kostým Joker Velikost - dospělý: STD jsou k dipozici na webu Heliumking.cz." Guirca Svítící kostra ve tmě Velikost - dospělý: M


To se líbí Vonter, Char, TrpaslikCZ a dalším 12 uživatelům. Uz se nemuzu dockat ! diky !! Super moc se těším! Dobrá práce:) 4.6/5, 10 hodnocení 3/5, 1 hodnocení Diskuze o tomto překladu Odpovědí: 74, Poslední: 19 Březen 2018


Podle Vašich představ Vám vyhledáme nemovitost z celé tržní nabídky.


text: Holohlavý zabiják s čárovým kódem je jednou z nejvýraznějších postav moderních her. Přestože si v posledních letech vybíral spíše slabší období, hráči po něm stále baží a s novým dílem podle všeho dostanou, co chtějí. Autoři Hitman: Absolution novinářům prezentovali jednu z misí, jež naplno ukazuje potenciál titulu. Úkol je zdánlivě jednoduchý: v žoldu konkurenta zabít nepsaného krále podsvětí Chinatownu. Teprve pak obdržíme informace o jisté Victorii, na kterou má políčeno naše stará známá Diana. Pravděpodobně hezká a mladá Victoria hraje v Hitman: Absolution klíčovou roli. Jak, proč a jakou? To nevíme, ale zní to přinejmenším slibně. Jedno je ale jisté: král čínské čtvrti musí zemřít. A to nejlépe tak, aby si toho nikdo nevšiml. Nebo alespoň tak, aby vraždu nikdo nedával do souvislosti s Hitmanem. V opačném případě bude rychle hodně horko. Mafián si je totiž nebezpečí vědom, a obklopuje se proto soukromou armádou. Svou roli by pak sehrála také (zkorumpovaná) policie. Zabití se musí odehrát na tržišti v čínské čtvrti. Jednoduše proto, že se boss nikde jinde nezdržuje. Buď pobývá ve své luxusní pagodě nebo chodí od obchodníka k obchodníkovi a kupuje si své oblíbené delikatesy. Čas od času si nosními dutinami prožene špetku kokainu. Inu, král Chinatownu je muž s mnoha slabostmi. Třeba tou pro sportovní vozy. Rychlé a neskutečně drahé sporťáky, které miluje víc než vlastní matku. Všechny tyto informace dostáváme do ucha na cestě uličkami k trhu. Klid brzy přechází v totální lidské hemžení. Jakmile projdete honosnou rudou bránou, otevře se vám před očima pravý čínský mumraj. Lidé postávají kolem stánků, jejichž majitelé připravují na obrovských pánvích na ještě větším ohni autentické pokrmy. Všichni štěbetají a do toho hraje hlasitá hudba. Autoři s náležitou hrdostí dodávají, že je před námi přibližně 500 virtuálních lidí. Tedy dost na to, abychom se mezi nimi v případě potřeby rychle ztratili. Ale ještě víc na to, abychom zavrhli možnost rychlého útěku. Hitman se masami protlačí až k pagodě a mafiána v zářivém bílém obleku nemůže přehlédnout. Ani přeslechnout. Boss zrovna ječí do telefonu, aby se k němu laskavě dostavil jeho drogový dealer. Aha, takže dostal chuť na koks. Že jsou drogy nezdravé, to ví každé dítě. Hitmana ale okamžitě napadne, že by je mohl udělat ještě nezdravějšími. Dealer přichází a vyslechne si požadavek svého klienta, načež se vydává k drogové skrýši. Hitman si počká, až zajde do prázdné uličky, kde dealera náležitě vypráší. Následně se oblékne do jeho šatů, bere drogy a mrtvolu odhazuje do kontejneru. Na cestě k mafiánovi se Hitman zastaví u stánku, kde je k mání slavná ryba fugu, jejíž vnitřnosti jsou prudce jedovaté. Stačí jich trochu získat a přimíchat do drogy. Následuje předávka a svižný odchod. Ještě je třeba shodit ohoz dealera, který by nás po smrti krále mohl dostat do problémů. Pak už si jen s pocitem dobře vykonané práce prohlédnete a poslechnete smrtelné padouchovy křeče. Úkol splněn. Nebylo to ale přeci jen trochu moc jednoduché? Možná, a proto to zkusíme neohrabaněji, ale stejně efektivně. Při obhlížení terénu narazíme na neskutečně drahý sporťák, jediný v okolí. Komu asi tak může patřit? S úvodními informacemi není tak těžké dojít k závěru. Stojí sice ve střežené zóně, ale zabít v tichosti několik hlídek není pro Hitmana kdovíjaký problém. Pak už stačí jen v nedalekém obchodě se zbraněmi koupit bombu s dálkovým spínačem, připevnit ji a odebrat se zpět k davům. Alarm naznačí, že cíl je tam, kde má být. Jedno stisknutí a problém je sprovozen ze světa. Toto jsou dvě promyšlené možnosti, jak krále podsvětí zneškodnit. Ve skutečnosti jich je ale mnohem více. Například ho můžete odstřelit sniperkou z bytu drogového dealera, pronést bombu až do jeho pagody, případně ho prostě zkusit zastřelit z davu. Tyto postupy jsou pochopitelně riskantnější, protože vzbudí pozornost nepřátel. V takovém případě se hodí takzvaný Instikt mód. Pokud je aktivován, zpomalí plynutí času a pomocí barevného filtru naznačí potenciální hrozby. Čas, po který můžete mód využívat, je omezen. Postupně ho můžete prodlužovat odemykáním výzev (achievmentů), jež si zpřístupníte především tak, že budete úkoly plnit různými způsoby. Hitman: Absolution nabídne pět stupňů obtížnosti, které hráče postupně donutí k co možná nejopatrnější a nejpreciznější hře. Nejde jen o to, že Hitman na vyšší obtížnosti méně vydrží a nepřátelé jsou přesnější. Navíc se budou chovat méně průhledným způsobem. Na nejvyšší obtížnost pak z obrazovky zmizí veškeré ukazatele. Hitman: Absolution se tak zatím jeví jako možný hit, který nabídne především maximálně propracovaný design úrovní, ve kterých si vyhrajete na mnoho způsobů.


Test: Co nového (ne)bude ve stavebním spoření?


V USA poděkovali za zdravotnický materiál z Ruska - Sputnik Česká republika 12:52 04.04.2020 Získat krátkou URL „Oceňujeme skutečnost, že nám Rusko tyto potřeby prodává za cenu nižší než tržní,“ řekl americký představitel. Americký prezident Donald Trump již dříve poděkoval Rusku za lékařské vybavení, které pomůže zachránit životy Američanů. Ruská pomoc USA Oficiální mluvčí ruského ministerstva zahraničních věcí Maria Zacharovová již dříve oznámila, že polovinu nákladu, který Rusko přepravilo do USA pro boj s koronavirem, zaplatil Ruský fond přímých investic, a druhou polovinu zafinancovala americká strana. K dnešnímu dni se ve světě koronavirem nakazilo 1 130 570 lidí, 60 124 pacientů na nemoc zemřelo a 234 079 se z ní vyléčilo. humanitární pomoc, Koronavirus