Kdo zavinil, že jsem na blogu nepsal ještě o této bojovce? To je pořád Street Fighter, Marvel vs Capcom, Tekken, Soul Calibur, Virtua Fighter, GGPO, International Karate, Otík a Vánoce, Body Blows a Mortal Kombat... a kde je Killer Instinct? To musím napravit. Pokud si vybavíte libovolnou recenzi na libovolnou bojovku v historii, dá se z textového hlediska hovořit o dvou možných literárních variantách. Buď jde o pokračování hry v sérii, čili recenze se smrskává na srovnání proti minulým dílům; anebo jde o novou hru, což znamená srovnání s jinými bojovkami. Takový recenzent tvrdý chleba má. Vlastně od dob Street Fightera 2 se všichni jen vyhýbají konkrétnímu popisu a spoléhají (často právem), že laskavý čtenář srovnávané bojovky zná a udělá si tak obrázek sám. (Pak je tady ještě jeden sub-žánr bojovkových recenzí, který vyjmenuje seznam postav včetně biografie, což je případnému čtenáři opravdu hodně platné). Killer Instinct je jediná bojovka od Rare. Ano, tito mistři oboru herního si ozkoušeli, jaké by to bylo, kdyby jim Nintendo dovolilo v roce 1994 udělat brutální a krvavou hru. A Nintendo jim to dovolilo. Na automatech byl Killer Instinct jako zjevení. Oproti pečlivému pixel-artu Street Fightera (a drtivé většiny tehdejších bojovek) a oproti digitalizovaným postavičkám Mortal Kombatu se Rare vydali cestou renderovaných figurek a animací. To byla v polovině devadesátých let poměrně móda, ale jak všichni víme, sterilita neumětelských renderů strčila většinu her do stoupy. Ne tak Killer Instinct. Tomu se podařilo až téměř zázračně vykouzlit na obrazovce živé, dýchající obrazy, což byla z hlediska automatových her výhra. Stačil jeden pohled - a už jste nemohli říct, že vás hra nezaujala. Tak nějak jsem se v Laser Game ke hře dostal i já. Druhý dojem hra udělá v okamžiku, kdy vidíte někoho hrát. Krom dokonalé grafiky a ozvučení je tady pestrá škála animací postaviček, na svou dobu nevídané tahy. Jádrem pozorovatelova nadšení jsou samozřejmě přeslavná komba. Jakmile se nám podaří zasadit alespoň tři údery za sebou, komentátor s patřičným uznáním v hlase zařve "TRIPLE COMBO!!!". Se zvyšujícím se počtem zásahů je komentátor čím dál více ve varu, což vrcholí extází zvanou ULTRA COMBO, což je prosím 30+ zásahů. Je možné to vytočit až k osmdesáti, ne-li výše. Když si ještě přidáte populární, Mortal Kombatem zavedené, fatality, máte před sebou audiovizuální orgie s naprosto vymazlenou atmosférou. Tohle prostě chcete hrát bez ohledu na věk, pohlaví, vyznání a aktuální letopočet. Po vhození mince, pokud nebylo u automatu narváno, dojde k vystřízlivění. Hra má totiž poněkud komplikované ovládání a se základními údery se přes druhého, maximálně třetího protivníka dostanete jen velice vzácně. Tady mám vtip dne: dodnes nechápu, jak se Killer Instinct vlastně hraje. Za celou dobu jsem se s Orchid naučil akorát dvě komba - a to ještě velice krátká (6-10 hit), s vysokou nepravděpodobností vyvolání. A navíc jde o mnou neoblíbená komba stylu "dozadu-dopředu-tlačítko". Zkrátka a dobře - pohořel jsem mnohokrát a peněz jsem jako student neměl moc (navíc většina žetonů byla tou dobou utopena v Daytoně a Virtua Fighterovi). V tento okamžik smutně opouštíme joystick a mrzutě (a zároveň podivně nadšeně) se diváme na renderované sekvence, které nás provázejí celou hru. Ne snad, že by v bojovkách šlo o příběh, ale humorná nadsázka Killer Instinctu je pověstná. Kostlivec Spinal skončí v Hollywoodu jako slavný herec, čekaje na svou masitou roli. Afroamerický boxer Combo (to je jméno!) se vrací do ghetta s autem plným peněz a prostitutek. Anebo slavná fatalita policistky Orchid, která protivníkovi v jeho poslední hodině ukáže poprsí, což postiženému způsobí infarkt. Kontrast mezi brutálním násilím a humornými pointami je jedna z cenných deviz hry. A i volba postaviček je zábavná. Všechny více-méně spadají do humanoidní kategorie, ale máme tady i ještěra, kostlivce, robota, ohnivého muže, ledového muže, archetypálního ninju, policistku v těsném a krátkém outfitu a dokonce i indiána. V bojových hrách je z hlediska výběru postav poměrně obtížné dosáhnout jakési originality - nejčastěji jsme závislí na nějakém stylu "nejlepších bojovníků disco" nebo vázáni na určitou franchisu. Zde si ale Rare mohli dovolit vymyslet cokoli. Takže i když je výběr jednotlivých postav pořád klišé, jejich rozdílnost a zasazení do jedné hry působí, jako by nás chtěl někdo pobavit. My, jako hráči, ale přicházíme domů, do svého brlohu, skládáme si hlavu do dlaní a pláčeme, že se Killer Instinct nikdy nenaučíme hrát, protože je to moc těžké, emulátory tehdy nebyly v kurzu a vůbec nám to leze do peněz. Mezi slzami si ale uvědomujeme, že je to příliš krásná hra na to, abychom na ni zapomněli. A tak jednoho dne přijde okamžik, kdy se všechno změní. Co bych to protahoval - Rare naportovali Killer Instinct pro SNES, což už se emulovat dalo, na klávesnici hrát jakž takž taky a tak jsem se zaradoval - jde se pařit! A pařilo se! Jenže - přesně tady začaly být problémy se hrou hmatatelné. Herní systém totiž nepřípomínal nic, co bychom z oné doby znali. Svým způsobem bychom mohli hovořit o mixu Street Fightera (ha! Jak jsem psal na začátku - je to tady - srovnávám s jinou bojovkou!) a Mortal Kombatu, ale samotné jádro herních mechanismů je zcela originální. Zároveň ale bych řekl, že ten nápad je naprosto skvělý a divím se, že s 1000 tím nikdo nepřišel dřív či naopak později. Zatímco klony Street Fightera zaměstnávají hraním polovinu populace, klony Killer Instinctu prakticky neexistují. Asi i proto, že pochopení systému není úplně jednoduché a jeho aplikace v praxi není o nic lehčí. Proč bych to neřekl na plnou hubu - dodnes nechápu, jak se tahle bojovka hraje. Mám určité doměnky, no ale určitě uvítám rady zkušenějších. Jak se teda hra, pravděpodobně, hraje? Dle mého zjištění jde o princip propojení tří tahových kombinací. Máme tady "otvírák", neboli úvodní kombo. Následuje "linker", což je jedno i více tlačítek, případně nějaké kombinace. Linkerů může být patrně i více, takže když člověk ví, co mačká, lze kombo protáhnout do opravdu šílených čísel. A pak je tady "ending" - kombinace, která kombo efektně (a efektivně) zakončí. Jak je asi zřejmé, tak počet zásahů nereprezentuje počet stisknutých tlačítek - takže třeba 6 hit kombo lze udělat pomocí správného stisku jenom dvou různých tlačítek (nebo i jenom jedním). Jako bonus - funguje tady air-juggle, tedy že lze postavu vyhozenou do vzduchu trefit projektilem nebo jiným útokem. Teoreticky by mělo být možné snad spustit i otvírák, ale i kdyby to hra umožňovala, nemá to valného smyslu. Vyhození do vzduchu je obvykle následek zakončení komba endingem, kdy je protivník obvykle mrtvý. Otvíráky jsou v principu stejné, jako ve Street Fighterovi. Jde o oblouček joystikem, který se potvrdí tlačítkem. Jelikož máme celkem šest tlačítek (tři kopy a tři pěsti) rozdělené dle rychlostí, lze regulovat vzdálenost a rychlost, kterou otvírák provedeme. Je-li otvírák úspěšný, dochází k alchymii - provést linker. To může být klidně jen jedno jediné tlačítko, které naváže různým počtem zásahů - třeba stisknutí nejsilnější pěsti po úspěšném otvíráku vygeneruje tři zásahy. Do této míry to chápu (pokud se šeredně nepletu), avšak nyní již končím. Jak se pracuje s linkery netuším, předpokládám, že jde o nějaký systém ála Mortal Kombat nebo Tekken, kdy správné časování provádí na obrazovce divy. Ending je pak opět tah jako ze Street Fightera, který zasadí 10+ zásahů a obvykle přidá i vyhazovák. Problém je, že většina FAQ, co jsem si našel, nejsou psány s ohledem na začátečníky a působí tak hrozně zmateně. Zápis vypadá například takto: B,F,3,B,2,F,3,HCT,6 - což nevypadá tak složitě. Je to dozadu, dopředu, nejsilnější pěst, dozadu, střední pěst, dopředu nejsilnější pěst, půloblouček zezadu dopředu, nejsilnější kop. Takhle napsané to chápu, ale nalézt v tom ono časování se mi prostě nepodařilo. A mimochodem - zmíněný tah je Ultra Combo - nějakých 30+ zásahů a figurují v tom jenom čtyři stisky útočných tlačítek. Takže ono to nemusí být nutně komplikované. Otázkou je - jak vychytat to časování? Jako arcade hra, přestože s portem na SNES (a dokonce i GameBoy, ale tam bych to hrát vážně nechtěl), se totiž nikdy neobjevil nějaký propracovanější tréningový režim, kde bychom si mohli jednotlivé tahy (pod vedením virtuálního instruktora) vyzkoušet a natrénovat. Čili jediná možnost je hrát 1000 s někým, kdo již má hru v malíku a od něj vše okoukat. Znáte někoho takového? MAME umí hru emulovat velice slušně řekl bych a arcade panel bude... Vyvolání komba je ale jenom jedna část hry. Je tady totiž prvek zvaný "combo breaker". Název je výmluvný - jde o specifický obranný tah, kterým přerušíme útočníkovo kombo (za posměšného komentáře). A tady je další trik. Jak jsem psal výše, tak po otvíráku lze linkovat prakticky libovolným tlačítkem, přičemž silnější tlačítko rovná se silnější (vícenásobné) kombo. Pointa je ale v tom, že silnější kombo je také snadnější přerušit breakerem, takže hráč si musí rozmyslet, jestli cpát po otvíráku kombo do síly (tedy délky, počtu extra zásahů) nebo do rychlosti (kratší, slabší kombo, ale s nižší možnosti breakeru). Předpokládám, že zkušenější hráči dokážou linkery střídat podle toho, jak vidí, že se bránící snaží udělat breaker. Začnou tedy otvírákem, slabý linker (sázka na jistotu), pakliže to projde, tak střední linker, případně rovnou silný linker a pokud obránce pořád nestíhá udělat breaker, útočník spustí ending. Jestli takto hra doopravdy funguje se jenom domnívám - ale logiku by to mělo a jako systém by to bylo parádní osvěžení zaběhnutých a statických komb. Tam, kde ostatní bojovky kombinují pouze zásahy horní a spodní, doufajíce, že to obránce nestihne vykrýt, pracuje se tady s kombinacemi rychlých a pomalých komb, dle úrovně rizika přerušení. Ne snad, že by Killer Instinct k tomu všemu neměl horní a spodní útoky. Jestli to takhle funguje a lze to ovládnout, tak by to bylo super. Z vlastní zkušenosti ale zatím nemohu více referovat, bohužel. Hra měla i druhý díl, ale z obtížně specifikovatelného důvodu se mi nikdy moc nelíbil. Netuším, jak moc se změnila herní mechanika, ale určitě se změnila grafika. Postavičky jsou nyní větší, avšak rozlišení obrazu bylo zachováno. Cílem bylo zřejmě vtisknout postavičkám do tváře mimiku - jenže v takto hrubém rozlišení (320x240) se to prostě nemohlo podařit. Postavy mají nechtěně přitroublé výrazy, příliš velké (byť detailní) oči, komixové rysy převzaté snad ze Čtyřlístku a celkově to vypadá na můj vkus dost hnusně. I technologicky došlo k optickému poklesu - prokreslená pozadí jsou jakoby rozčtverečkována, což sice umožňuje dynamičtější kameru, ale koukat se na to nedá - prostý scrolling trojrozměrného prostředí s dvourozměrným pozadím bylo v prvním díle prostě hezčí. Hra byla vydána v roce 1996, tedy relativně dost brzy na to, aby navázala na slávu předchůdce. Můžeme se tak jenom domnívat, proč se nedočkala tak vřelého přijetí. Možná to byl masový nástup trojrozměrných bojovek, možná nástup více realistického ovládání, možná hra prostě nebyla dost dobrá. I když to sám za sebe neposoudím, tak faktem zůstává, že hra se nedočkala portu a ani dalšího pokračování. Teoreticky bychom ale mohli referovat ke hře Killer Instinct Gold pro Nintendo 64, což je údajně doladěná verze druhého dílu. Ten jsem teda zkoušel chvíli v emulátoru a tu grafiku jsem prostě nepřekousl. Možná se ale ke hře vrátím, jelikož údajně obsahuje lepší možnost trénování. Je to přitom na hlavu. Killer Instinct byl v roce 1994 první automatovou hrou, která měla v základním balení harddisk - jinak by byly nároky na čipovou paměť cenově šílené - a loadingy jsou i tak velice rychlé. Port na SNES se dá považovat za zázrak - avšak po ořezání všech renderovaných animací a backgroundů si člověk umí představit, jak to nacpat do cartridge. Killer Instinct 2 se chlubí ještě větším množstvím grafiky (veškerá pozadí působí, jako zoomovatelné video, na Youtube to uvidíte lépe, než to popisuju), které se do cartridge prostě nevešly a tak je Gold verze sestavena z částečně trojrozměrného pozadí, částečně dvourozměrného. A vypadá to opravdu debilně. Odkaz Killer Instinctu - jedné z mála dvourozměrných bojovek, která se dokázala vymanit z nadvlády Capcom ovládání - je de facto nulový. Zbyla tady ale jenom ta neutuchající touha hru hrát a ovládnout. Nedávno jsem si opět spustil MAME a to byl také impuls napsat toto povídání. Je tam prostě "něco" skryto a čeká to, až to objevím. Sám na to ale asi nestačím. Snad se časem najde někdo, kdo bude mít ochotu a trpělivost mne do hloubi hry zasvětit. Do té doby si nechám dávat přes držku. Ono i to mne pořád baví.


TESCOMA univerzální otvírák na zavařovací sklenice PRESTO — kuchyňské potřeby Tescoma ÚvodKuchyňské potřebyKuchyňské nářadí a pomůckyOstatní kuchyňské náčiníOtvíráky na zavařovací skleniceTESCOMA univerzální otvírák na zavařovací sklenice PRESTO Kuchyňské nářadí a pomůcky, Ostatní kuchyňské náčiní, Otvíráky na zavařovací sklenice TESCOMA univerzální otvírák na zavařovací sklenice PRESTO Univerzální otvírák na zavařovací sklenice PRESTO – Vynikající pro snadné otevírání zavařovacích sklenic se šroubovacími víčky i víčky bez závitu. Vyrobeno z odolného plastu a nerezavějící oceli, vhodné do myčky. 3 roky záruka. Katalogové číslo: 420266.00 Kategorie: Kuchyňské nářadí a pomůcky, Ostatní kuchyňské náčiní, Otvíráky na zavařovací sklenice Štítků: odolneho, otevirani, otvirak, plastu, presto, sklenic, sklenice, snadne, sroubovacimi, vicky, vynikajici, vyrobeno, zaruka, zavarovaci, zavarovacich TESCOMA vykrajovač na cukety PRESTO Kuchyňské nářadí a pomůcky, Mlýnky a struhadla, Struhadla TESCOMA univerzální třítko PRESTO Kuchyňské nářadí a pomůcky, Zpracování ovoce a zeleniny, Louskáčky a odpeckovače TESCOMA odpeckovač třešní / oliv PRESTO TESCOMA obracečka s otvory SPACE TONE 79 Kč TESCOMA linecké kolečko DELÍCIA ø 5.5 cm 54 Kč TESCOMA dóza na dětské pokrmy BAMBINI 150 ml, 3 ks


source: CulturaX

text: Při požáru sedmipatrového domu ve Štrasburku zemřelo 5 lidí, dalších sedm se zranilo | iROZHLAS - spolehlivé zprávy Kde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Zprávy ze světa | Související témata: Štrasburk Francie požár hasiči zásah hasičů záchrana evakuace mrtví zranění Při požáru budovy ve Štrasburku na severovýchodě Francie zahynulo v noci na čtvrtek pět lidí a dalších sedm jich utrpělo zranění. Informovala o tom agentura Reuters s odvoláním na místní hasiče. Příčina neštěstí zatím není známa, úřady ale nevyloučily závadu na rozvodech elektřiny. Štrasburk 8:18 27. 2. 2020 (Aktualizováno: 11:36 27. 2. 2020) Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa Hasiči se při zásahu potýkali s hustým kouřem a zachránili hodně lidí (ilustrační foto) | Foto: Hasičský záchranný sbor ČR Požár ve čtvrti u hlavního nádraží si vyžádal životy tří mužů ve věku od 30 do 45 let a dvou žen, jedné 25leté a jedné asi 70leté. Podle regionálního listu DNA se podařilo hasičům z budovy dostat 23 lidí bez zranění. Většina z nich našla přístřeší v jedné ze školních tělocvičen. Ce que l'on sait de l'incendie qui a fait 5 morts dans un immeuble à Strasbourg pic.twitter.com/41SUkZBmrV Požár podle všeho vypukl na schodišti sedmipatrové budovy ze 70. let minulého století. Hasiče na místo požáru přivolali kolem jedné hodiny ráno. Obyvatele domu ohrožoval mimo jiné silný kouř. Soustrast pozůstalým na twitteru vyjádřil i francouzský ministr vnitra Christophe Castaner. Zároveň za zásah u požáru poděkoval hasičům i zdravotníkům.


source: wikipedia

text: 15. století je století 15. v pořadí od roku 1 podle křesťanského letopočtu. Začíná rokem 1401 a končí 1500. Během 15. století se historie začíná měnit v důsledku toho, že se celé světadíly i civilizace přestávají vyvíjet odděleně. Obchod mezi Afrikou, Asií a Evropou, výpravy čínských obchodníků za vzácnými surovinami přes Indický oceán, postupné odkrývání námořních cest do Indie, prováděné Portugalci a konečně Kolumbova výprava přes Atlantik na konci století. To vše vedlo ke stále častějším vzájemným kontaktům lidí z celého světa. Renesance Na začátku 15. století dochází na jihu Evropy k renesanci umění a rozvoji věd, které se šíří po celém kontinentu. Napomáhá tomu vzrůstající bohatství a zavedení knihtisku, umožňující rychlejší šíření informací. Významné události 1401 až 1410 1401 Tamerlánova vojska vyplenila Bagdád. 20. července 1402 Osmanská říše byla poražena Tamerlánem v bitvě u Ankary, kde Timur Lenk zajal sultána Bayezida I. Osmanská říše následně upadla do občanské války trvající až do roku 1413. 1402 v Praze byl dokončen Karlův most. 1402 Kastílie se za vlády Jindřicha III. zmocnila Kanárských ostrovů. To bývá považováno za počátek španělské koloniální říše. 1402 byl založen Malacký sultanát. 1403 císař Jung-le se rozhodl přesunout hlavní město Číny z Nankingu do Pekingu. 1405–1433 Čínské loďstvo vedené Čeng Cheem prozkoumalo Indický oceán. 1406–1428 proběhla Čínsko-vietnamská válka 15. července 1410 se Polsko-litevské unii podařilo rozhodujícím způsobem porazit Řád německých rytířů v bitvě u Grunwaldu. 1410 až 1420 1. února 1411 byl podepsán První toruňský mír. Poražený Řád německých rytířů se na úkor Litevského velkoknížectví a Polského království vzdal Žmudi a Dobrzyňska. 5. listopadu 1414 – 22. dubna 1418 zasedal Kostnický koncil. 1415 syn portugalského krále Jindřich Mořeplavec zorganizoval dobytí arabské Ceuty. To je považováno za počátek portugalské koloniální říše. 6. července 1415 byl v Kostnici upálen český kněz, myslitel a reformátor Jan Hus. 25. října 1415 Angličané porazili Francouze v bitvě u Azincourtu. 1417 Kostnickému koncilu se podařilo vyřešit papežské schizma. Novým papežem byl zvolen Martin V. 30. července 1419 v Praze proběhla první pražská defenestrace, stojící na počátku husitských válek. 1420 až 1430 21. května 1420 byla uzavřena smlouva z Troyes. Francouzská koruna byla po smrti Karla VI. přislíbena anglickému králi Jindřichu V. 1420–1434 proběhly v Čechách husitské války, které postupně zasáhly i vedlejší země Koruny české a další sousední státy. 1421 v rámci tzv. Vídeňské gezery byly v Rakouském vévodství likvidovány židovské obce. 23. července 1422 Vladislav Jagellonský udělil polské šlechtě Červiňské privilegium. 1429 Jana z Arku osvobodila obléhaný Orléans a zvrátila průběh stoleté války. 1430 až 1440 30. května 1431 Angličané v Rouenu upálili Janu z Arku. 1431–1445 zasedal Basilejsko-ferrarsko-florentský koncil. 30. května 1434 umírněná husitská šlechta spojená s domácími katolíky v bitvě u Lipan rozhodujícím způsobem porazila radikální husitské svazy sirotků a táboritů. 1436 Basilejská kompaktáta stvrdila dohodu mezi basilejským koncilem a zástupci husitů z českých zemí. 1436–1449 probíhaly Lučchuan-pchingmienské války. 1438 v Incké říši nastoupil na trůn první historicky doložený vládce Pachacútec Yupanqui. po 1438 se na rozpadající se Zlaté hordě osamostatnil Kazaňský chanát. 1440 až 1450 1440–1469 Pod vládou Montezumy I. se Aztékové stávají dominantní mocí ve Střední Americe. 1441 se na rozpadající se Zlaté hordě osamostatnil Krymský chanát. 10. listopadu 1444 Osmané drtivě porazili koalici svých nepřátel v bitvě u Varny. V boji pravděpodobně padl i polský a uherský král Vladislav III. Varnenčik. 1446 korejský král Sedžong Veliký zveřejnil dokončení projektu korejské abecedy pro poddané (Hangul), která se dnes v obou Korejích používá jako úřední. 1447–1448 Johannes Gutenberg zdokonalil knihtisk. 1448–1449 proběhlo povstání Teng Mao-čchiho. 1450 až 1460 1452 se na rozpadající se Zlaté hordě osamostatnil Kasimovský chanát. 1453 Osmanskému sultánovi Mehmedovi II. se podařilo dobýt Konstantinopol. Pád města znamenal zánik Byzantské říše, což bývá některými historiky považováno za přelom mezi středověkem a raným novověkem. 17. července 1453 proběhlo poslední střetnutí stoleté války bitva u Castillonu. Francouzský král Karel VII. je konečným vítězem konfliktu. 1454–1466 proběhla třináctiletá válka mezi Řádem německých rytířů a Polskem. 1455–1485 proběhla občanská válka v Anglii známá jako válka růží. Utkaly se v ní rody Yorků a Lancasterů. V jejím důsledku nastoupili na anglický trůn Tudorovci. 4.–22. července 1456 byl Bělehrad obléhán Osmany. 1456 se na rozpadající se Zlaté hordě osamostatnil Kazašský chanát. 1460 až 1470 1460 Osmané dobyli Morejský despotát. 1465–1476 proběhlo Ťing-siangské povstání. 19. října 1466 uzavřen Druhý toruňský mír ukončující třináctiletou válku. Polsko anektovalo území Královských Prus a východního Pomoří. 1466 se na rozpadající se Zlaté hordě osamostatnil Astrachaňský chanát 1467–1477 v Japonsku proběhla válka Ónin. Konflikt předznamenal období Sengoku charakteristické občanskou válkou a politickými převraty, trvající až do počátku 17. století. 1469 bylo uzavřeno manželství mezi Ferdinandem II. Aragonským a Isabelou Kastilskou vedoucí ke sjednocení Španělska. 1470 až 1480 1474–1477 proběhly burgundské války, v nichž se o nadvládu nad Burgundskem střetli Francie a Habsburkové. 1478 Moskevské knížectví si podmanilo Novgorod. 1478 byla uzavřena Olomoucká smlouva mezi Vladislavem Jagellonským a Matyášem Korvínem soupeřícími o český trůn v česko-uherských válkách. 1480 až 1490 1480 po bitvě na řece Ugra se Moskva stala nezávislou na Velké hordě. Nadále však musela odvádět poplatky krymskému chanátu. 22. srpen 1485 byl anglický král Richard III. zabit v bitvě u Bosworthu. Dynastie Plantagentů byla vystřídána Tudorovci. 1485 se uherský, chorvatský a český král Matyáš Korvín dobyl na císaři Fridrichovi III. Vídeň 1485 moskevský kníže Ivan III. dobyl Tver 1488 portugalský mořeplavec Bartolomeu Dias jako první Evropan obeplul mys Dobré naděje. 1490 až 1500 1490 se na rozpadající se Zlaté hordě osamostatnil Sibiřský chanát. 1492 poslední vládce Granady Mohamed XII. kapitulouval před vojsky Katolických Veličenstev Ferdinanda Aragonského a Isabely Kastilské, čímž byla dokončena reconquista a definitivně zanikl zbytek arabské Andalusie. 12. října 1492 italský mořeplavec Kryštof Kolumbus se ve službách španělské koruny po přeplutí Atlantského oceánu vylodil na ostrově San Salvador v dnešních Bahamách. Jeho plavba odstartovala období evropské kolonizace amerického kontinentu. 7. června 1494 Španělsko a Portugalsko si smlouvou z Tordesillas vzájemně rozdělili sféry vlivu v mimoevropských územích. 1494–1498 proběhla První italská válka. 1497–1499 portugalský mořeplavec Vasco da Gama se jako první Evropan okolo mysu Dobré naděje doplavil do Indie. 1499–1504 proběhla Druhá italská válka. Osobnosti V 15. století žily osobnosti jako český vojevůdce Jan Žižka (1360–1424), český náboženský reformátor Jan Hus (1370–1415), český teolog Petr Chelčický (1379–1460), německý knihtiskař Johannes Gutenberg (1397?–1468), francouzská mučednice Jana z Arku (1412–1431), český král Jiří z Poděbrad (1420–1471), francouzský básník François Villon (1429?–1463), italský malíř Sandro Botticelli (1444–1510), nizozemský malíř Hieronymus Bosch (1450–1516), mořeplavec Kryštof Kolumbus (1451–1506), italský malíř Leonardo da Vinci (1452–1519), portugalský mořeplavec Vasco da Gama (1469–1524), italský filozof a politik Niccolò Machiavelli (1469–1527) a astronom Mikuláš Koperník (1473–1543). Odkazy Literatura Externí odkazy Staletí 2. tisíciletí


source: fineweb

text: CAD tip # 8055: |Otázka||CAD % platforma kategorie platí pro: Vault · Přihlaste se - registrací získáte přístup k dalším funkcím webu CADforum.cz |Viz též:| |Tip 9218:||Jazykové aspekty pro instalaci klienta Vault.| |Tip 9040:||Po upgrade na Vault 2013 má úložiště menší objem a méně souborů. Proč?| |Tip 8938:||Chyba 1405: Verze položky byla nesprávně identifikována.| |Tip 8813:||Jak v Inventoru otevřít starší verzi dokumentu z Vaultu?| |Tip 8791:||MS Office nezobrazuje správně doplněk 64-bitového Vaultu 2013.| Ztracený panel projektu (v Civilu) nebo úloh (v Mapu). « | » Nefunguje mi sešití povrchu v Inventoru Fusion. Pomohl vám tento tip? Provoz služby CADForum.cz podpoříte i nákupem produktů Autodesk u provozovatele tohoto serveru a Platinum partnera Autodesku, firmy CAD Studio. Můžete si také přidat odkaz na vaše stránky: Tipy a triky prosím využívejte na vlastní zodpovědnost. Provozovatel (CAD Studio a.s.) nenese odpovědnost za případné potíže vzniklé v souvislosti s použitím kteréhokoliv z uvedených tipů. Pro plné zvládnutí dané aplikace doporučujeme absolvování některého z nabízených CAD školení. Další publikování obsahu je dovoleno jen se souhlasem autora.


Winter Race - KARTAREAL CUP 2009 Výsledky KartAreal Cup 2009 závodu, který vyvrcholil dne 6. dubna 2009 ... Do letošního závodu jsme opět zapracovali váhový handicap (viz sloupec H), který jsme oproti loňskému ročníku upravili tak, aby byl co možná nejpřesnější. Váhový střed byl 70kg, za každý kilogram váhy navíc jsme snižovali zajetý čas o 3setiny vteřiny, za každý kilogram váhy méně jsme naopak 3setiny vteřiny přidávali. V tabulce časů je již váhový handicap započítán. 1. Jan Bartoš -0,540 44,555 43,624 43,684 2. Josef Lebduška -0,210 44,394 43,914 43,973 3. Adam Škrabánek -0,030 44,314 44,024 44,514 4. Anton Cazanic 0,360 44,343 44,003 44,864 5. Petr Kocián -0,090 44,494 44,404 45,125 6. Yauheni Kunko -0,210 44,765 44,665 45,676 7. Michal Salač 0,420 44,013 44,784 8. Jan Horníček 0,360 44,384 44,784 9. Martin Kýbl -0,090 44,624 44,855 10. Martin Pokorný -0,210 45,035 45,296 11. Fanda Urbánek 0,180 45,685 45,365 12. Tomáš Málek 0,060 45,300 45,526 13. Daniel Voborník -0,180 45,165 45,746 14. Tomáš Kikinčuk -0,030 45,896 45,756 15. Petr Koten -0,321 44,784 45,775 16. Luděk Ortman 0,150 45,105 45,975 17. Kirill Vartsaba -0,345 46,147 46,307 18. Mikuláš Molnárfi -0,222 45,063 46,656 19. Jaroslav Špaček -0,330 45,147 20. Archakov Beslan 0,690 46,095 21. Miroslav Menšík -0,075 46,371 22. Michaela Veselá 0,630 46,476 23. Martin Liška 0,000 46,517 24. Matouš Volke 0,120 46,547 25. Bedřich Málek -0,060 46,587 26. Antonín Čermák -0,405 46,732 27. Dominik Pfeifer 0,480 46,767 28. Mikael Oganesjan 0,330 47,768 29. Michal Lebduška 0,450 48,469 Vážení závodníci a závodnice, dovolujeme si Vás oslovit s nabídkou účasti ve 4. ročníku motokárového závodu Termín závodu : Pondělí 6.4.2008 od 18:30 Do závodu se kvalilifovalo prvních 30jezdců z tabulky, zbylých 5 jsou náhradníci, které budeme v případě potřeby kontaktovat. Přejeme hodně štěstí do zítřejšího závodu. Kvalifikace jezdců jsou možné až do pátku 3.4.2009, v sobotu 4.4.2009 budeme kontaktovat 30 nejrychlejších a několik náhradníků mailem či SMS. Závod se pojede na motokárové dráze v příjemném prostředí KartArealu Nejprve je třeba zajet kvalifikační čas (nejrychleji zajeté kolo), který je nyní nastaven na 57 vteřin ... Jak a kde se zaregistrovat? Bezplatně v našem SportBaru. Stačí nahlásit jméno, kontakt a čas nejrychleji zajetého kola z výsledkové listiny. Své časy samozřejmě můžete dále zlepšovat a to až do pátku 3.4. a tak si držet svou pozici v aktuálním žebříčku třicítky postupujících jezdců. A dál? Termín konání je předběžně stanoven na 6. dubna 2009. Vy tak máte více možností kvalifikovat se do závodu či zlepšit své umístění v kvalifikační tabulce. Start závodu „KARTAREAL CUP 2009" bude od 18:30. Do závodu postupuje právě třicítka nejrychlejších registrovaných jezdců a 4 náhradníci z pozice 31-34 tabulky. Do závodu nepotřebujete žádné startovné, jen Vaše umístění v třicítce nejrychlejších. Závod se bude skládat z kvalifikace, ze které postoupí 18jezdců do semifinále a poté 6jezdců do finálového boje. V průběhu celého závodu bude zajištěno občerstvení a nápoje. Jak se dozvíte, že jste to právě Vy, kdo dostane možnost jet KARTAREAL CUP 2009? Průběžné pořadí 30 nejlepších jezdců bude na našich webových stránkách, které budeme průběžně aktualizovat. V sobotu 4. dubna před závody budeme 30 nejlepších a několik náhradníků kontaktovat. Tabulka aktuálního pořadí registrovaných jezdců - Ke dni 05.04.2009 1. Michal Salač 44.204 2. Archakov Beslan 45.385 3. Martin Kýbl 45.385 4. Jan Bartoš 45.405 5. Anton Cazanic 45.645 6. Bedřich Málek 46.317 7. David Matějů 46.357 8. Yauheni Kunko 46.577 9. Fanda Urbánek 46.908 10. Jan Horníček 47.188 11. Josef Lebduška 47.328 12. Petr Kocián 47.338 13. Tomáš Málek 47.388 14. Kirill Vartsaba 47.508 15. Jaroslav Špaček 47.638 16. Patrik Němec 47.689 17. Martin Pokorný 47.759 18. Adam Škrabánek 47.839 19. Antonín Čermák 47.899 20. Tomáš Slabý 48.009 21. Michaela Veselá 48.029 22. Michal Lebduška 48.099 23. Luděk Ortman 48.119 24. Dominik Pfeifer 48.230 25. Smith Malc 48.296 26. Petr Koten 48.319 27. Miroslav Menšík 48.320 28. Tomáš Frydrych 48.409 29. Tomáš Kikinčuk 48.610 30. Matouš Volke 48.630 31. Mikuláš Molnárfi 48.660 32. Mikael Oganesjan 48.720 33. Daniel Voborník 48.820 34. Miroslav Hůla 48.911 35. Jakub Berka 49.121


text: autor: Lenka Kohoutková | 22. 12. 2021 | 9.C Všem čtenářům těchto řádků – příjemné vánoční svátky a v novém roce 2022 jen dny s úsměvem na tváři a se splněnými sny. Lenka Kohoutková Rodičovská schůzka 25. listopadu 2021 autor: Lenka Kohoutková | 9. 11. 2021 | 9.C Rodičovská schůzka třídy 9. C proběhne ve čtvrtek 25. listopadu 2021 do 16:30 online prostřednictvím Microsoft Teams. Těším se na všechny rodiče i žáky 9. C. Každý vyučující nabízí konzultační hodiny pro rodiče. Jejich rezervace je možná je na hlavních webových stránkách školy. Doporučuji využít i možnost telefonických a online konzultací. Třídnické hodiny probíhají každé první pondělí v měsíci od 13:45 hod. ve třídě 9. C. Hodně štěstí všem v posledním ročníku na základní škole! Výuka 3. – 6. 9. 2019 autor: Lenka Kohoutková | 2. 9. 2019 | 9.C V úterý 3. 9. 2019 končí vyučování pro žáky 7. ročníku ve 12:20 hod. V následujících dnech probíhá výuka podle stanoveného rozvrhu. Konec vyučování je ve 13:30 hod. L. Kohoutková


text: V době vrcholící koronavirové epidemie odhalil Kverulant.org prodej nebezpečných respirátorů od firmy TEX-TECH s.r.o. Tyto respirátory byly vydávány za splňující normu FFP2, přestože v povinném testování nevyhověly. Navíc byly označeny značkou CE, přestože nevyhověly ani evropské homologaci. Kverulant se se svými zjištěními obrátil na Českou obchodní inspekci a dosáhl toho, že internetový obchod ALZA dočasně zastavil prodej ... Nákup zdravotnického materiálu s falešným certifikátem Sklady Správy státních hmotných rezerv (SSHR) se v létě 2020 naplnily vatovými tyčinkami. Zakázku na výtěrové sady získala společnost Winner Group – WG s.r.o. (WG), a to přesto, že do výběrového řízení dodala až směšně falešné doklady. Kverulant.org je přesvědčen, že při této zakázce došlo k trestnému činu, proto v březnu 2021 podal na Státní zastupitelstvo trestní oznámení. Policie ... 50 míst, kde je lepší netankovat Na Kverulantově mapě 50 čerpacích stanic, které za nekvalitní palivo pokutovala ČOI naleznete i popis dopadů zjištěných závad pro motoristy. Tento seznam byl sestaven ve spolupráci se Světem motorů a serverem D-FENS a je pravidelně aktualizován. Pravidelné zveřejňování výsledků kontrol je především Kverulantova zásluha, když se mu v roce 2010 podařilo změnit letitou praxi ČOI. Ta od té doby ... Špinavé prádlo ministra Němečka Kverulant.org v roce 2016 zmapoval ceny praní prádla ve více než čtyřiceti nemocnicích za poslední čtyři roky. Odhalil, že nejdráže pere a kupuje prádlo Fakultní nemocnice Ostrava. Za sledované období zaplatila FNO přes 120 milionů korun, a pokud by za tyto služby platila cenu průměrnou, zaplatila by o 55 milionů korun méně. A za tento předražený nákup byl ... Modré majáky politiků Cílem Kverulanta bylo omezit zneužívání modrých majáků. To se povedlo. Nejprve v lednu 2014 tehdejší ministryně české vlády Věra Jourová slíbila, že se vzdá absolutního práva přednosti v jízdě, a pak se k ní opatrně přidali i další politici. I díky Kverulantovi nebyl od roku 2013 rozšířen vládní seznam papalášů s právem na modrý maják. Oceňte Kverulantův příspěvek k lepší ... Smrtelná alternativní léčba Dokument Obchod se zdravím popsal praxi centra AKTIP, které za peníze radilo pacientům léčit rakovinu milencem. Proto Kverulant.org podal v červnu 2018 na šarlatány z AKTIPu trestní oznámení, na jehož základě policie začala případ vyšetřovat. Policie sice případ nakonec odložila, ale počátkem dubna 2019 ukončil AKTIP svoji činnost a v říjnu téhož roku vystoupila pod ... Nepotrestaný nezákonný konflikt zájmů předsedkyně ČTÚ V lednu 2020 jmenovaná předsedkyně Českého telekomunikačního úřadu Hana Továrková byla v době jmenování a pak ještě tři měsíce potom v přímo učebnicovém a nezákonném konflikt zájmů, protože podnikala nejméně v devíti firmách. Kverulant.org vyzval vládu k jejímu okamžitému odvolání ze všech veřejných funkcí a podal oznámení o spáchání přestupku porušením zákona o střetu zájmů. Po několika urgencích Brněnský magistrát v srpnu 2020 zahájil s paní Továrkovou správní řízení. Ochota a schopnost úředníků potrestat arogantní papaláše však tradičně není velká a proto Kverulant toto správní řízení bedlivě sleduje. Jak ŘSD kšeftovalo s billboardy Počátek této kauzy se datuje do roku 2009 a jejím cílem bylo přimět Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD) k výpovědi všech pro stát značně nevýhodných smluv s majiteli dálničních billboardů. To se Kverulantovi nepodařilo, protože bývalý ředitel ŘSD Alfred Brunclík naopak podepsal v roce 2010 s billboardáři smlouvy nové a pro stát opět značně nevýhodné. Tím si ... Pražské stavební předpisy Cílem této kauzy bylo prosadit takové Pražské stavební předpisy (PSP), které by zásadně omezily billboardy v Praze. To se Kverulantovi podařilo a billboardů v Praze skutečně ubylo. PSP začaly platit 1. srpna 2016. Nejsou však důsledně dodržovány, a tak nezmizely všechny billboardy, které zmizet měly. Přesto lze přijetí PSP považovat za zásadní úspěch. Kverulant.org je hrdý, že ... Předražený ojetý pohřební vůz pro Prahu Kverulant.org v závěru roku 2020 odhalil, že Správa pražských hřbitovů koupila dva roky starý pohřební automobil Mercedes za cenu vyšší, než byla cena vozu nového. Kverulant proto podal trestní oznámení. Police se Kverulantovým oznámením zabývala, ale květnu 2021 věc odložila, protože se jí nepodařilo prokázat spáchání trestného činu. V této kauze Kverulant úspěšný nebyl, ale tunelování veřejných rozpočtů ...


Velmi tupá bolest v oblasti svěrače.


Veronika Tomášková 18.2.18 Ne nadarmo se říká, že se maturitní zkouška je také zkouška dospělosti. Dneska je to přesně rok, co jsem měla maturitní ples, který tu dospělost odstartoval. 18.2.2017 jsem se celý den připravovala na jeden z nejdůležitějších večerů v mém dosavadním životě. Měla jsem svůj první ples, den, kde šlo o mně, který jsem si měla užít s těmi nejbližšími. Čekala mě maturita, první opravdová velká zkouška. Měla jsem neskutečný strach, že to třeba nezvládnu, že díky tomu se nedostanu na vysokou, která byla můj první životní cíl. Nedokázala jsem si ani představit, co bych dělala, kdyby se to fakt nepovedlo. Musela bych jít pracovat, třeba už bych se ani další rok nedostala, co pak? S mojí školou bych maximálně skončila v nějaké fabrice a zabila bych se tam na celý život. Ne že bych proti té práci něco měla, jen moje vysněná práce to rozhodně není. (Ono a koho je, že jo.) Kdo čte můj blog, tak ví, že minimálně maturitu jsem zvládla, jenže co se mnou je teď? Na blog už tři čtvrtě roku nic nepřidávám a jako bych zmizela z celé blogerské scény. Dostala jsem se na vysokou školu. Nebyla zrovna ta, která pro mě byla ten celoživotní cíl, protože jsem líná a nevěřím si natolik, abych se vůbec na medicínu dostala. Chtěla jsem speciální pedagogiku a dál studovat logopedii, bohužel jsem byla pod čarou, asi bych si nakonec na odvolání dostala, ale neměla jsem zájem papírovat a žít v tom, jestli tedy jo nebo ne. Jsem teď v Pardubicích na Fakultě zdravotnických studií - porodní asistentka, a vím, že jsem si líp vybrat nemohla. Škola není zrovna procházka růžovou zahradou, ale bojuju. Mám za sebou úspěšný první semestr s plným počtem kreditů a jsem moc spokojená! Jenže další zlomová věc bylo bydlení. Stěhovat se do novýho města, bydlet s cizími lidmi, v úplně neznámém městě, dost jsem se toho bála. Nakonec jsem začala bydlet s kamarádkou ze střední, se kterou jsme seděly 4 roky v lavici a byly už tak na sebe dost fixované a zvyklé, spolubydlící se vyvedly, občas je to dost náročné, každá má jiný styl života, občas se stane, že otevřu dveře na záchod a tam někdo spí, nebo v 5 ráno někdo volá a tam policie, abychom si někdo došli pro spolubydlící před barák, že leží na zemi u dveří, jinak ji odvezou, že když vstávám v půl 5 na praxe do nemocnice, tak někdo v 11 večer přijde a začne vařit a hlasitě se bavit, že existuje jen minimální soukromí a to jen tehdy, když náhodou přijedu na byt v neděli a všichni ostatní až v pondělí. Jenže to k tomu všemu patří. Seznámila jsem se se spoustou nových lidí, mám kolem sebe neskutečně úžasné a zajímavé lidi, kteří mi snad změnili život k tomu nejlepšímu a vím, že nikdy už nebudu sama. Ale vždycky přijde ta chvilka, kdy mi vytrysknou z očí slzy, protože nemám kolem sebe každý den ty, kteří tvoří z největší části můj život a je hodně těžký vracet se domů jen někdy na víkend a pořád být v tom, že za dva dny už budu muset zas do úplně jiného života, než který jsem těch 20 let předtím měla. Přišlo spoustu nových věcí, úžasných a já musím říct, že jsem se svým životem absolutně spokojená! Takže pokud se bojíte nového, nebo se snad bojíte dospět, přestěhovat se, začít chodit na novou školu, tak se není čeho bát. Je to těžký, protože už vám nebudu mít kdo zabít pavouka v pokoji, maminka vám nenavaří a nevypere, pokud si nenakoupíte, nebudete mít co jíst, pokud si nevyděláte, nebudete mít kde žít a najednou musíte přebrat všechny ty dospělácké starosti a povinnosti, ale je to to nejlepší, najednou už opravdu žijete svůj život, musíte se spolehnout jen na sebe a všeho si začnete opravdu vážit. Takže opožděně VŠE NEJLEPŠÍ DO NOVÉHO ROKU, nebojte se změny a toho, že musíte vzít život do vlastních rukou. Veronika Tomášková 6.7.17 Jsem člověk, co nevěří na karty, koule, kyvadélka, numerologii, horoskopy a už vůbec nevěří vědmám. Věřím akorát v sama sebe a rozhodně ne v někoho, kdo mi poví, že pomocí nějakých věciček, které povětšinou mají za pár korun někde z internetu, mi řekne, co mě čeká a nemine. Každopádně moje mamka na to věří dost, každých půl roku vyhledává nějaké takové stvoření, co ji řekne, jak všechno kolem ní bude a dopadne. Přesto, že ji snad nikdy nic nevyšlo, stále to vyhledává. Kdo ví proč? Nedávno jsem ale měla možnost účastnit se jednoho výkladu. Mamky známá k nám přišla a nabídla mi, jestli nechci vyložit karty, když teď stojím před velkou změnou celého života. (Nástup na vysokou, stěhování, nová práce...) Bylo to zadarmo, tak jsem si řekla, že proč ne, alespoň zažiju něco nového. Sedly jsme si k sobě, zamíchala jsem karty, rozdělila je na 3 kupičky a výklad začal. Vzhledem k tomu, že to byla známá a nikdo neřešil, jestli poté nějaký výklad bude, věděla určité věci z našeho života. Proto dost opakovala, že vidí novou cestu, život, místo, změny v životě. Věděla, že nikoho nemám, proto s první kartou, kde se objevil muž, mi předurčila, že si do 4 měsíců najdu muže na celý život! Při první kartě, která značila peníze, mě ubezpečila, že si najdu práci a budu zvládat platit byt, jídlo a všechno okolo, že rozhodně nebudu strádat. Při jakých dalších kartách mi říkala, že budu šťastná, spokojená, dostuduju, poté si vezmu toho pravého, budeme mít miminko a všechno bude strašně růžové a super, netuším, protože mi v hlavě akorát blikala kontrolka "to je ale bullshit". Nečeká mě nic špatného, žádná nemoc, naprosto dokonalý život. Prostě mi jen řekla to... co říká úplně všem, aby byli spokojení. Pomáhá lidem maximálně v tom, že podvědomě si myslí, že všechno bude dobrý a nemyslí tak na negativní věci. (Negativní myšlenky přitahují negativní věci, pozitivní myšlenky naopak pozitivní věci, proto přemýšlejme nad tím, jak přemýšlíme a na co myslíme!) Nedalo mi to a schválně jsem dala do googlu - Jak se stát kartářkou? První, co na mě vybaflo, byl článek, který se jmenoval 'Jak se stát vědmou?' a první věta, kterou jsem přečetla, byla velmi zajímavá... ,,Vědma, kartářka a numeroložka Ludmila Kartousková nám poradila, jak se žena může stát vědmou. Ženy jsou čarodějky. Máme na to, abychom kouzlily, očarovaly muže a většina z nás dokáže i věštit." Teď zabraňte tomu, aby většina z těch žen nevzala k srdci, že můžou být čarodějky a nezačaly svůj byznys právě na tomhle. Lidi prostě vydělávají na tom, že jsou jiní lidé důvěřivý a, s prominutím, hloupí. Tak to nepodporujte. Copak je možný, aby lidi znali svůj osud, svoji budoucnost? Zamyslete se nad tím, jaký by byl život a co by se všechno stalo, kdyby každý znal budoucnost... to je ale na další vyprávění. Chodíte ke kartářce? Věříte tomu? Veronika Tomášková 3.6.17 ,,Stále mi tak lítalo hlavou - co když to nedám? Co když opravdu půjdu v září? Všechny moje plány... celej můj budoucí živo... nic z toho nebude. Co si počnu?" Jak to bylo, jak to vypadalo a co se dělo? Že bude nějaká maturita jsem vůbec neřešila, prostě to někdy přijde, jenže když už byl skoro duben a já 10.4. začínala psát první část státní maturity, tak bylo dost mímo mísu říkat ,,Však maturuju až za dlouho!" Všichni kolem mě mi říkali ,,Prosím tě, ti stačí týden, moc jančíš!" Jenže já jančila, ale nic nedělala, přestože jsem se ujišťovala, že začnu hned po Vánocích, hned po novým roce, hned po pololetí, no začínala jsem každou chvíli. Počítala kolik otázek, kolik času, ještě v dubnu jsem si říkala, že dvě denně a stihnu všechno. Začala jsem až po státní maturitě 5.5., když už jsem na to měla 18 dní a bylo potřeba něco dělat. Moje učení vypadalo tak, že jsem rozevřela desky, vyfotila na instastory fotku, jak #studyhard #maturitaiscomming, ale jen si to četla. Ujišťovala jsem se, že PŘECE NEMŮŽU BEJT TAK BLBÁ! Nakonec jsem prošla všechny otázky z dvou předmětů, ale jen čtením, některé jsem se učila, převážně ale četla a doufala, že se to tam někudy do mozku dostane. Z angličtiny jsem udělala akorát americkou a anglickou literaturu, z hlavy ji nevymyslím a prošla globální problémy, kde bych asi na potítku trávila všechen čas hledáním slovíček. Na češtinu nezbyl čas, prošla jsem jen autory snažila se o nich umět alespoň 2 věty. S tímhle jsem šla do školy. Šílený nervy, od 7 čekat, na řadu přijít až v půl 2, to nebyl žádný zázrak. První jsem měla češtinu. Vytáhla jsem si Kuličku, knížku, co jsem naštěstí četla (nečetla jsem teda jen 4), jenže jsem byla tak nervózní, že jsem o autorovi nic neřekla, pletla pátý přes devátý a češtinářky tam vomejvaly, když jsem prohlásila, že v neuměleckým textu jsou cizá slova, opravila se na cizé a nakonec konečně řekla cizí. Ještě že nemáme tolik samohlásek. (Jo o dvě věty později, jsem znovu zahlásala cizé slova.) Další přišla angličtina, byla jsme ještě víc nervózní, protože v ní nejsem úplně dobrá. Vytáhla jsem si social evens a american cities. Nasekala jsem to tam, že jsem ani sama netušila, že umím takhle mluvit. Na zdravotnickou propedeutiku jsem šla s větou, že si vytáhnu určitě 3 nebo 4, že by mi to nevadilo. Fakt jsem si vytáhla trojku, od kterou byly potřeby člověka, jenže já jsem najednou byla úplně dutá. Dokázala jsem mluvit zhruba 5 minut a zbylých 10 jsem se rozkecávala o úplně jiných věcech a říkala si, že tohle jsem teda nedala. Předtím, než jsem nastoupila na poslední předmět, učitel mi povídá ,,Máte tu nějaké otázky z psychologie, rád bych se na něj podíval (češtinář)", tak jsem mu je podala a on ,,No jo, proces socializace, to teď učím na občance, to je skvělá otázka!" Na mě šly mrákoty, protože to byla jedna z otázek, kde bych asi nic nevypotila. Takže jsem se učila o pauze mezi předměty a fakt jsem si tu bláznivou otázku vytáhla. Hlava dutá, pojmy se míchaly, nakonec jsem ale mluvila 15 minut poslali mě už pryč. (Řekla jsem vše i s pocitem, že jsem vlastně neřekla nic, i když takový pocit jsem měla pokaždé.) Nakonec jsme všichni nastoupili, přečetli výsledky a já odešla s jedničkou z psychologie a zdravotnických, 36 body z 39 z angličtiny a 24 z 28 z češtiny. Když jsem se vzpamatovala, začala jsem jako divá počítat procenta a no... pokud máte rozdělené vysvědčení taky podle barev, tak už jste poznali, že jsme měla nakonec vyznamenání. Tím vším chci hlavně říct, že u maturity vás nikdo nechce potopit, jen musíte mít nějaké znalosti. Rozhodně se nekoukejte na to, jak dlouho se co učil a dělal, protože přesně ti, co hlásí, že stačí týden a míň (nebo ono třeba někomu to fakt stačí, já prostě potřebovala skoro 3 týdny denního učení), maj prostě dobrou ruku a vytáhnou si to, co uměj. (Nebo taky nevytáhnou a jdou v září, i tací tu jsou.) Myslete hlavou, buďte v klidu, mluvte, hlavně mluvte a učte se, nenechte to jen tak, budete alespoň klidnější. (A po první zkoušce opadne stres a už to bude dobrý.) Tak hodně zdaru budoucím maturantům, fakt to není tak hrozný! Každý si ale projde fází, kdy je času dost, kdy je stále času dost, kdy čas dochází, kdy propadáte panice, že to nestíháte, kdy opravdu myslíte, že nestíháte a nezvládnete to, kdy se na to vykašlete, druhý den litujete, doháníte to, co jste nedali den předem, nakonec se fakt smíříte s tím, že půjdete v září a až to uděláte, tak budete ten člověk, co bude hlásit ,,To bylo fakt hrozně easy!" Veronika Tomášková 13.4.17 Knihy Recenze 2 O knížce jsem už četla nějakou tu recenzi a říkala jsem si, že bych si ji ráda přečetla, takže když mi jednou přišla nabídka od samotného autora, jestli bych nechtěla knhu poslat a napsat na ni recenzi, tak jsem si říkala ,,No jasný!" ,,Kniha Moudré z nebe je dětským deníčkem, který je však určen dospělým čtenářům. Nenajdete zde žádnou literární uhlazenost, žádný vysoký styl, jen vypravování malého kluka, který si nebere servítky, často odbíhá od tématu a plete páté přes deváté." Musím uznat, že se mi knížka nečetla úplně dobře, nemám ráda, když je všechno psané jenom v hovorové češtině a ani sama tak nemluvím, protože se mi to dost příčí. Jedinou knihu, kterou jsem v pohodě skouskla, a byla plná takových výrazů, byla Prima Sezóna od Škvoreckého, přesto jsem knížu vlastně četla s chutí. "... narodil se vo dva a půl měsíce dřív, je takovej celej nedovyvinutej, to nemá cenu, stejně vám umře, tak ho dejte do ústavu a pořiďte si jinýho, ale mamka asi nechtěla předbíhat, tak holt vzala, co přišlo, tak si mě s taťkou nechali..." Moc se mi líbil Richardův humor, jeho podání veškerých historek, které jsou v knížce, byly neskutečné. I z naprosto všední a nijak nezajímavé události udělal něco, kdy jsem se opravdu smála a že se mi nestává, že bych třeba seděla ve vlaku nebo autobusu plném lidí a začala se smát. Okamžitě jsem byla středem pohledů a dotazů, co že to tam sedí za blázna. (Jedna paní se mne i ptala, co to je za knihu, že by se po ni ráda podívala, když viděla můj pobavený výraz, tak zdravím paní a doufám, že knížku už čte.) "... ale voni se smějou mně, že jsem tlustej, tak já se můžu smát jim, že jsou blbý..." Pokud chcete nějakou pohodovou knížku, u které se pobavíte, chcete se jen tak odreagovat, nehledáte žádné složité a obsáhlé romány nebo detektivky, ale jen tak, když máte chvilku, když čekáte na MHD, vlak, bus, u doktora, no kdekoli, kde se potřebujete zabavit, ale nechcete nějak zahálet, to je přesně ono. Nebo si jen nalít víno, sednout si a odpočívat. Autor, jako ještě dítě, vypráví jeho slasti a strasti života, píše nám, co jeho první láska, nástup do školy, příběhy členů jeho rodiny, prostě takový svět z perspektivy malého kluka, který poznává svět. "Včera dávali dokument v televizi vo týrání dětí, že ty děti musej dělat různý věci, který vůbec dělat nechtěly. A že tím hrozně trpěly. A já jsem si hnedka říkal, že to mám přesně doma a že by se na to kolo nemělo vůbec chodit, nebo by taťka s mamkou mohli chodit beze mě. Jenom se ségrou, alespoň bych byl sám doma, protože to mám hrozně rád." Moc děkuji autorovi, který mi poskytl tohle zábavné čtení a kdybych měla hodnotit, rozhodně jen pozitivně. (Jediné mé negativum bylo z čistě subjektivnýho rozmaru, že nemám v lásce styl, jakým autor psal.) Knížku seženete ZDE , již v novém vydání. 5+2 věci, kde by byl Babiš užitečnější Veronika Tomášková 6.3.17 Nebudu tu rozhodně rozebírat nějaké finanční a politické záležitosti, protože já rozhodně nejsem člověk, co by se do toho měl míchat, když o tom nic neví a už vůbec tu ze sebe nebudu dělat nějakého politického mága, protože jsem si přečetla pár článků na lidovkách, novinkách a v právu. Dnes jsem se ale dozvěděla o nové kampani (vůbec ne předvolební, volební, politické) z dobrého a čistého srdíčka našeho pana ministra financí Adreje Babiše. Babiš chce rozdat 52 milionů na dobrou věc. Lidem, kteří to potřebují, mají možnost napsat na stránkách www.52milionu.cz tip, komu a proč by měl přispět právě on. No já vlastně neříkám, že je to špatné (úžasná taktika pro méně chytré osoby, aby ho volily do dalšího období, protože když se někteří nechali oblbnout koblihou, kolik lidí se oblbne milionama?), ale vážně tu nejsou do očí bijící a potřebnější záležitosti, které by potřebovaly financovat, než lidi s dluhy... protože co si budeme, podle mě těch se tam objeví nejvíc. A to je přesně to... proč nepomoci tam, kde je to více potřeba, pro lidi, kteří to víc potřebují a za svůj osud a situaci nemohou? Pokud si někdo naseká dluhy a exekuce, tak je to jeho volba, jeho počin, může si za to sám a jenom sám. Neříkám, že se nemohlo stát, že byl v nelehké situaci a tím byl donucen si půjčit, ale o tom později. Teď tu mluvím o těch bláznech, kteří si dokáží půjčit 20 tisíc u nebankovní společnosti na nový telefon, počítač nebo dárky k Vánocům, nesplácí a šup, za chvilku se to vyšplhá na 100 tisíc. Ale proč? Je to životně důležité? Člověk by měl přemýšlet o svých rozhodnutích mnohem víc, než doposavaď dělá. Přemýšlet o důsledcích, a jak to jeho samotného a jeho okolí ovlivní. Tak už se konečně dostaňme k jádru článku. Jak už jsem řekla, nebudu to tu rozebírat z politických hledisek, ale pojďme se podívat na 5+2 věcí, do kterých je potřeba investovat a lidi zaopatřit, místo vymýšlení takovýchto kampaní. (A už by si nemusel Andrej stěžovat na zaneprázdněnost, protože by to bylo mnohem méně papírování a vypisování, čtení a probírání se inzeráty o tom, jak ,,Hej Andy, já potřebuju ty prachy!" Co bude dělat babička, když ji umře dědeček, když spolu měli důchod dohromady, aby vyšli, jestliže děti nemají nebo děti mají, ale ty nemají zájem? Babičce dá důchod sotva na pokrytí nájmu, ale z čeho pak bude žít? Jíst? Kupovat léky? Kde skončí, když o ni nebude mít nikdo zájem, protože co s takovým starým člověkem, který už pro společnost nemá cenu? Proč není žádné zřízení na pomoc takovýmto důchodcům? (Kteří ještě nejsou stavěni na to, aby odešli do pečovatelského domů nebo domova důchodců, které praskají ve švech a to nejsme ve stádiu, kdy bude pomalu půl populace v důchodu.) Co když se žena zamiluje do nesprávného? Z čiré lásky zplodí děti, jenže mizí peníze, mizí muž, děti ale zůstávají. Neoblékají se do vzduchu, nejí a nepijí vzduch, nežijí jen tak... na dobré slovo. Matka na mateřské dost dobře nedokáže obstarat dost peněz na to, aby se jim vedlo. Nikdo nemluví o tom, že by se jim vedlo hodně dobře, měly na to jezdit na dovolenou a kupovat drahé hračky, ale měly na to, aby matka koupila jídlo, zaplatila nájem a účty za elektriku a vodu. Měly základní podmínky k životu. Proč nepomoct jim? Proč nevystavět třeba nové domy, kam by se mohly matky přestěhovat, kde by nebyl šílený nájem a rodina by mohla v klidu žít. Proč existují šílené azylové domy, kde za ně chtějí, to teda chtějí, pěknou pálku a dobré bydlo to rozhodně není. Přelidněné, špinavé a zavšivené ubytovny? Proč se nemyslí na budoucnost našich dětí? Co děti, které nemají rodinu, aby jim pomohla? Mně je za pár měsíců 20, to by znamenalo, že, pokud bych byla vyučená, jsem už 2 roky z domu pryč,pokud bych byla na maturitním, je to rok. Jenže já mám rodinu, která za mnou stojí, podporuje mě a nechává mě dál studovat a i kdyby ne, měla bych nebo neměla práci, stále bych mělo to teplo doma, jídlo a vodu. Měla bych všechno. Co děti, které prostě děcák vyšoupne, na poděcákových organizacích bude plno, co se stane s takových jedinců? Co z nich bude? Proč nevytvořit lepší zázemí a víc místa pro rozlet? Oni přeci nemohou za to, že jim rodiče zemřeli, onemocněli nebo se z nic stali takové hyeny a kukaččí rodiče, kteří se prostě o své děti dobrovolně přestali starat a už je nezajímají. Vždyť to snad taky ani není skutečné! Všichni si zaslouží dobrý život. Vzdělání pro chudé Co si budeme povídat... vzdělání není pro každého, ať už se to týká inteligence, kdy je jasné, že člověk, co se sotva vyškrábal ze základní školy, tak nebude plánovat maturitu, no a člověk, co se sotva doškrábal k maturitě, se nebude hlásit na vysokou školu, ale co takoví, kteří mají výborný prospěch a mohli by to být skvělí doktoři, fyzici, farmaceuti, kteří hledají nové alternativy léků a nové medikamenty, které člověk potřebuje, různá povolání, která nejsou pro každého a je potřeba opravdu chytrých lidí! Někteří prostě svou šanci nedostanou, protože jim rodina nemůže zajistit peníze pro studium, nebo naopak rodina potřebuje, aby pracoval a pomohl té rodině. Peníze jsou začarovaný kruh. Pojišťovny toho platí spoustu, ale ne všechno a rozhodně ne nemoci, které nejsou civilizační a nemá je každý druhý. Stále vidíme sbírky pro nemocné, na různé operace nebo pomůcky pro lepší život. Proč se víc peněz nedá tohle? Proč se nepomůže těm, kteří to opravdu potřebují? Člověk bez auta přežije, přežije bez nového telefonu, přežije bydlet v byte se starým jádrem, ale přežije bez zdraví? To je to nejdůležitější a celkově do zdravotnictví by se toho mělo dát mnohem a mnohem více. Vybrala jsem podle mě 5 nejdůležitějších odvětví, do kterých by se mělo více investovat a více jak 50 milionů je opravdu ranec peněz! (Nepomůže to všem, ale rozhodně to dost lidem, když to člověk nebude vyhazovat jen tak.) Avšak dodala bych ještě dvě malá odvětví, které by se také mohlo věnovat více pozornosti. Jak vypadají útulky? Jak je postaráno? Samozřejmě, že jsme rádi, že to alespoň vypadá tak, jak to je a ty zvířata nelítají po ulicích a nejsou bitá a týrána, ale vždycky je možnost jim dát lepší domov a zajistit lepší podmínky. A množírny? O tom je šílený jen mluvit. Všichni to máme v podvědomí a měli bychom s tím bojovat a razantně to změnit. Kdyby ta zvířata alespoň žila jako zvířata a ne jako věci v kleci. Lidi bez domova Já vím, že většina jsou to alkoholici, feťáci, můžou si za to sami a tak, ale je i spousta bezdomovců, kteří prostě v životě udělali špatný tah a skončili s holým zadkem. Sama znám pár takových lidí, kteří i přes svůj osud chodí v (rámci možností) čistém, nejsou špinaví a smradlaví, snaží se stále žít nějak kultivovaně. A jsem si jistá, že kdyby dostali nějakou počáteční šanci, mohlo by jim to úplně změnit život. Člověk ale musí chtít. Tohle je čistě můj názor a pohled na věc. Smyslem článku není řešit tu kampaň, ale řešit to, kam by mohli jít peníze, aby pomohly víc, než by mohly pomoc s tím, co Babiš vymyslel. Zajímá mě váš názor a to, kam byste poslali 52 milionů, kdybyste měli někomu pomoc. 7 nejkrásnějších filmů o lásce Veronika Tomášková 1.3.17 Film Tipy 29 A já... člověk milující romantické filmy, kde se může moje dušička emocionálně zničit a vybrečet se, jak je svět zlej a ještě jsem nepotkala nikoho tak úžasného, jako je John, Alex, Ellis, Will, Luke, Jamie nebo Charlie, nebo si prostě tak povzdechnu nad tím, jak to stejně takhle nikdy není a je to vlastně všechno jen jedno velké klišé. Jako první tu máme - Dopisy pro Julii O zdánlivě šťastném páru, který je vlastně raději od sebe než spolu. Julie se vydá se svým snoubencem do Verony na předčasné líbánky. Bohužel má každý jiné plány a zájmy, tak se Sophie vydá k Juliinému balkónu, kde narazí na spoustu zoufalých žen, které zastrkují uplakané dopisy do zdi. Později zjistí, že existuje spolek takzvaných Juliiných sekretářek, které dopisy sbírají a odepisují nešťastným ženám. Sophie o tom chce vědět víc, tak s ženami stráví jeden den. Při sbírání dopisů nalezne jeden zapomenutý pod kamenem a rozhodně se odepsat na něj, i když je starý 50 let. Clair, autorka dopisu, se se svým vnukem Charliem vydají do Verony hledat její starou lásku. Jak to dopadne s Clair a jak to bude vypadat se Sophií a jejím snoubencem? Proběhne ve filmu o Julii i její slavná balkónová scénka? Film jsem viděla minimálně 10x a stále ho zbožňuji víc a víc! Druhý film je - Než jsme tě poznala Láska nemá meze, nehledá jen zdravé, vždy 100 % dokonalé a milé lidi, je tu pro všechny, kdykoli. Myslím, že tenhle film zná téměř každý, ale já jsem ho viděla teprve nedávno a naprosto jsem se do něho zamilovala. Přestože u něj bulím, jako želva. Luisa přijde o práci a naskytne se jí nabídka ošetřovatelky kvadruplegika Willa. Postupně si k sobě nacházejí cestu, přestože to z počátku není tak jednoduché. Co všechno prožívají a jak nakonec dopadne láska aktivní mladé slečny, která pořádně nic nezažila a téměř úplně ochrnutého Willa? Třetí film je - S láskou, Rosie Nikdy nezapomeňte, že i jedna noc může změnit celý váš život a koukejte kolem sebe, všímejte si lidí a nebojte se vyjádřit to, co cítíte. Nejlepší kamarádi na střední - Rosie a Alex, mají skvělý vztah, i když oba cítí něco víc, ale přímo to neřeknou. Mají naplánovanou společnou budoucnost, jenže Rosie otěhotní s jedním tupcem ze školy a všechny plány padnou. Ona, mladá maminka, se potlouká životem a snaží uživit sebe a svou dceru, zatím co Alex je úspěšný a šťastný muž, který má manželku a dítě na cestě. Jenže jak už osud chtěl, oba se setkají a snaží si všechno říct, je už ale pozdě. Další aféry, problémy a vstupy do životů každého z nich, které jim nedovolují být spolu. Jak to nakonec dopadne, sejdou se znovu a naposled? (Pokud někdo četl knihu, není natolik dobrá, jako je film. Zdá se sice, že kniha je lepší než film, tohle je výjimka potvrzující pravidlo.) Čtvrtý film je - Milý Johne O nabité energií a sluníčkové slečně a vojákovi z povolání, který už toho má spoustu za sebou, o tom, jak láska musí vydržet tisíce kilometrů a ne jeden problém. Tohle je film, který možná tak zbožňuju z důvodu, že tam hraje Channing Tatum a Amanda Seyfried a ani ne proto, že bych si myslela, jak převratný a úžasný film je. Na pláži se díky náhodě potká John, užívající si dovolené z své náročné práce vojáka, a Savanna, která je na prázdninách. Postupem času se poznávají, užívají si a zjišťují, že mezi nimi je něco víc, něco hlubšího. Po dvou týdnech se ale Savanna musí vrátit do školy a John nastupuje na svou službu. Celou dobu si píšou a snaží se jejich vztah udržet. Když se konečně John vrátí, oznámí, že opět brzy bude muset pryč. Jejich láska musí podstoupit velkou zkoušku. Vydrží to? Nebo bude lepší, když si každý půjde po svém a budou si žít své životy před poznáním? Pátý film je - Věčně mladá Když zázrak dá a ona už nikdy nemůže zestárnout, jak to má taková s láskou? Adaline prodělá nehodu, díky které se spustí cosi v jejím těle a ona nestárne. I po 80 letech je stále stejná třiceti letá žena. Je pro ni tudíž těžké si najít přátelé a lásku, když stejně nakonec zůstane sama. Po letech však pozná Ellise, do kterého se zamiluje a už si myslí, že by to mohlo nějak jít, jenže brzy pozná jeho otce, která Adaline miloval jako mladou dívku. Jak se to vyřeší s otcem, Ellisem a jak bude vypadat život Adaline později? Blake je moje oblíbená herečka a když jsem zjistila, že nehraje jen v Divoších (doporučuji) a Super drbně, film jsem si hned pustila. Zajímavý námět, příběh, byla jsem opravdu nadšená z výběru na slepo! Šestý film je - Láska a jiné závislosti O pochopení, pomoci a obrovské lásce, protože když dva chtějí, dokáží cokoli. Jamie potká Maggie, která má, i přes svůj mladý věk, Parkinsonovu chorobu. S člověkem, který je tak mladý postižen nemocí, která prakticky nejde vyléčit, je těžké pořízení, ale jak se s tím vyrovnají oni? Jamie hledá všemožné východiska, doktory, kliniky a léky, aby se její nemoc zmírnila. Jenže stejně lidská psychika je křehká. Rozejdou se? Budou spolu? Happiend? Jak to všechno zvládnou? A i kdyby nic, pro pány, tak krásná Anne Hathaway je tam nahá, pro dámy, Jake Gyllenhaal je ten nejvíc hot chlap na světě! Poslední film tu máme - Nejdelší jízda O kompromisech a věcech, které byste do člověka nikdy neřekli a to je ta velká škoda! Jednou jsme takhle hledala film, který bych si pustila a vyskočilo na mě tohle - zaujal m hlavně úvodní obrázek, protože, co si budeme dámy povídat, s krásným hercem se nám přece na film kouká líp. Nevěděla jsem o co ve filmu jde, ale byla jsem příjemně překvapená. Luke je jezdec rodea, který se potká se studentkou na univerzitě, která studuje a miluje umění, tudíž dva velké protiklady, sejdou se a zjistí, že jim je spolu fajn, jenže Sophie se brzy stěhuje a jejich vztah nevypadá nadějně. Cestou ze schůzky najdou bourané auto, kde je zraněný starý pán. Přivolají pomoc a odvezou do nemocnice. Sophie zůstává u něj a on ji postupně vypravuje svůj životní příběh s jeho pravou láskou. Všechny jejich strasti a slasti. Do toho se prolíná ne úplně jednoduchý vztah Luka a Sophie, který si musí projít velkými zkouškami. Každý je z jiného kraje a Luk má dost nebezpečné povolání. Jaký bude příběh lásky starého pána a jak dopadne mladá dvojice a jejich tvrdě vydřený vztah? Jaký film byste mi doporučili vy? Ještě bych, jako ještě nedávno pubertální, stále náctiletá a někdy opravdu nedospělá, doporučila, mezi filmy, které taky šíleně miluju, třeba Twilight (jo, protože i když mi je 20 a mamce jednou tolik, stejně se stále hádáme, jestli je lepší Edward nebo Jackob) nebo například LOL. Kde se touláš Bernadetto. - Maria Sempleová Veronika Tomášková 11.2.17 „O některých lidech se říká, že po stromy nevidí les. Nesmíš se zaměřit na jednotlivosti, protože ti unikne podstata.“ Když jsem šla do knihovny, měla jsem v cíli si sbalit jednu knihu a zase rychle odejít. (Protože mám ve zvyku tam pak trčet hodinu a nabrat si spousty knih, které nemám absolutně čas stihnout přečíst. Že se to nestává jen mně?) Prvnotní záměr jsem zvládla, jenže když jsem čekala ve frontě, aby mi knihu připsali na účet, otočila jsem se k policím, kde byly vystavené "nejnovější" (nejnovější v úvozokách, protože to rozhodně nejnovější nejsou výtisky) a jakoby na mě zavolala Bernadetta, že si ji nikdo dlouho nepůjčil a já bych měla, protože se mi určitě bude líbit. No a obálka mě zaujala, tak jsem to jednou riskla a vzala si něco, o čem jsem nevěděla ani ň a nečetla jedinou recenzi. Zadařilo se? „Minulost ji štve, ale budoucnosti se bojí." Anotace nám poví něco o tom, že je to vtipná kniha o dívce, která pátrá po její zmizelé mamince, která se vypařila chvilku potom, co se její dcera dožádala slíbené odměny, zájezdu na Antarktidu, za výborné výkony ve škole. Vyhaslá architektka Bernadetta se svou fobií z lidí z počátku nějak zkousne, že se rodina vydá na zběsilou výpravu na ledový kontinent a díky osobní asisentce z Indie všechno zařizuje. Později však dostává strach a z cesty se snaží vycouvat, aniž by někdo měl nějaké podezření. Později se však provalí všechny její utajené korespondence s asistentkou, které se svěřuje a dostane se to FBI a později i k jejímu manželovi. Při řešení problému se ale Bernadetta najednou vypaří. A když říkám vypaří, opravdu najednou beze stopy zmizí. Její dcera Bee se dostane k tajným papírům a pomalu započne psát svou knihu o ztracené máme a s tátou se vydá na cestu, aby ji našla. „Seattle je jediné město na světě, kde šlápneš do hovna a modlíš se, aby bylo psí." Upřímně jsem šla do knížky, aniž bych si přečetla vůbec anotaci. Nevěděla jsem o čem to je, co je to vůbec za žánr a prostě jen začala číst. Mám velký problém s tím, že u knížky přemýšlím, přitom čtu a po otočení stránky mi dojde, že vlastně nevím o čem jsem četla. U téhle ale můžu říct, že nic takového nebylo. Moje hlava si odpočala, přesto dávala pozor a hltala slova, co bude dál. Celá kniha je psaná maily, vzkazy, rozhovory a chaty, které jsou doplnění o občasní připomínky a poznámky malé Bee, aby člověku dotvořily myšlenku a přidaly souvislosti. „Luke a Mae nám hráli loutkové divadlo o drogách. A oslík povídal: ,Šluk marihuany přece nemůže nikomu uškodit.' Ale beránek mu na řekl, že život je jako guláš a tráva jako hovínko. Kdybyste do guláše přimíchali třeba jen kousek hovínka, měla byste pak na něj ještě chuť?" Naprosto jsem se zamilovala na ironických a nevynuceně vtipných mailů Bernadetty, které popisovaly její "bláznivost" a občasnou paranoiu, což se stalo velkým paradoxem, jak nakonec zjistíte. Krásně kníha popsala povahy různých lidí. Jak se raději starají o ostatní a řeší jejich životy, místo aby řešili své prazvláštní vztahy a výchovné problémy. Jak neberou na sebe zodpovědnost, ale raději to hodí na někoho jiného, protože je to mnohem jednodušší. Jak moc dělá první dojem a jak by se nemělo soudit lidi, aniž bychom je opravdu znali, že utváření těchto názorů je někdy až tragické a může zapříčinit spousty nepříjemností. „Tak se podíváme, co tu máme na skladě: hanbu, vztek, závist, dětinskost, sebevýčitky, sebelítost." Neměla bych proti knížce asi žádnou větší výtku, až na jednu... možná nepodstatnou, pro mě však takový jediný vykříčníček nad téměř plným počtem bodů. Nemám ráda úplně nedokončené konce. Ne že by si měl člověk něco dotvořit sám, hlavní konec popsán byl, ale když jsem dočetla poslední stránku, na mysli se mi vyrodily otázky ohledně ostatních postav, které na konci jmenované nebyly. Ráda bych věděla, jak to dopadlo... nejradši bych tu teď ty otázky vypsala, abyste mi je snad zodpověděli, ale to by nebylo fér vůči vám, kteří se na knihu přece jen třeba chystají. Knížku doporučuji všemi devíti prsty, nechám si rezervu, protože mě chybí dokončit dokončený konec a možná jsem čekala ještě trošku větší zápletku na konci, ale třeba chci jen moc. Proto 9 PALCŮ Z 10 Co vy? Četli jste knihu? Jak se vám líbila? (Budu ráda, když mi do komentářů napíšete, jestli se vám recenze líbila. Je to má prvotina a docela jsem se toho obávala.) Kruhy / Rings (2017) Veronika Tomášková 7.2.17 Film Recenze 14 Psala mi nejlepší kamarádka ,,Hele dneska jsem v práci (dělá v kině), tak mi přijď pomoct a pak půjdem na film, dávaj nějakej horor. Další díl Kruhu, tak to zkusíme." Jsem hororový milovník, takže jak jsem o tom slyšela, mohla jsem jen souhlasit. Kruh byl jediný film, který jsem dávala s těžkým vědomím. Viděla ho jednou, tak 8 let zpátky a znovu si ho nepustila. (Teď už chápu, že to bylo si z důvodu, že i když jsem byla dost naučená, protože na tento žánr koukám prakticky od mala, jsem to ještě v 10-11 letech nezkousla, jenže to vím až teď.) Tudíž jsem šla s obrovským nadšením a ještě většími požadavky na strach! Tak se pojďme podívat na to, jak jsem byla potěšena nebo zklamána. (Věty označené hvězdičkou obsahují menší spoiler z filmu Kruh, ale myslím, že pokud si to přečtete, aniž byste první díl neviděli, tak se tolik nestane. Každopádně jste byli varováni.) V anotaci se píše něco o tom, že příběh se odehrává 13 let poté, co se staly události z prvního dílu. Studentka Julie se bojí o svého přítele Holta, který se posledních pár dní chová podivně. Později zjistí, že udajně viděl jakési zvláštní video, které se skládá z nenavazujících, podivných a strašidených scén. Ještě podivnější je však hovor, který se dostaví těsně po shlédnutí videa - ,,Sedm dní, sedm dní a zemřeš." Na video se ze zvědavosti podívala. Později ji došlo, že jediná šance na přežití je, když začne pátrat po původu a důvodu onoho videa. Chce rozšifrovat vzkaz, který je v něm. Já osobně jsem z filmu dost na vážkách. Rozdělila bych si film na dvě složky. Na první, která mě lákala nejvíc, a to je strach, navození nepříjemných pocitů, červíček, který mi vrtá hlavě a prostě to, proč lidi koukají na horory, aby se báli. A druhou, která bude řešit obsahovou stránku filmu. Pokud chcete jít na film proto, abyste se báli, tak na to zapomeňte. To si pusťte V zajetí démonů nebo Sinister, rozhodně z toho budete mít větší prožitek. Pro člověka, který se bojí vůbec koukat na tento druh filmu, tak to bude drasťák, lekačky nechybí, ale já jsem prostě jen seděla a v duchu si říkala ,,Teď jí něco stáhne dolů. Teď se zhasnou světla. Teď umře. (Vymýšlím si, samozřejmě)." To mě nedostalo. Chybělo mi to napětí, které jsem očekávala. Chyběly mi nepředvídatelné zvraty a akce. Bohužel. (Ale zase můžu říct, že kamarádka mě jednou polila colou a dvakrát rozsypala popcorn, když se lekla. Srábota.) Když bychom braly čistě děj, tak první 2/3 filmu se nic neděje a kdybyste si o něm jen něco přečetli a pustili si podledních 30 minut, bude vám to stačit. Je tam i spousta jasných věcí, kdy si říkáte ,,Vždyťo to znaměná tohle! Proč vám to nedochází?" A za půl hodiny postava prohlásí ,,Už vím, co to znamená!" A vy si klepete na čelo. Nemůžu říct, že to neměli hezky navázaný z předchozího dílu. Řešilo se tam hlavně to, *odkud se vzala Samara, protože kdo ji zabil a co s ní dělali, to víme. Její adoptivní rodiče byli svině, ale nikdo přesně nevěděl, jak se dostala do toho syrotčince, odkud pochází, kdo jdou její rodiče a proč vlastně bylo vše tak, jak to známe z prvního dílu.* Rozhodně musím říct, že dávám palec nahoru za konečný děj. I úplný konec byl super. I když z části si musíte něco domyslet sami. A to já nemám ráda. *Ještě bych dodala, že vylézání Samary z televize má úplně jiný rozměr. Efekty jdou rozhodně dopředu.* Na závěr bych asi řekla to, že kdybych si lístek platila, byla bych naštvaná, že jsem 150 korun vyhodil za něco takového. Kdybych si to stáhla nebo na to koukala online, nelitovala bych strávené hodiny a půl u toho, ale znovu bych si to nepustila. Z 10 bodů bych tomu dala 3, maximálně 4, ale rozhodně mě navíc nenadchl. Deník zoufalého maturanta #1 Veronika Tomášková 31.1.17 Články Maturant Ze života 28 A je to tady, je tu rok 2017 a tudíž už nemůžu říkat ,,No jo, příští rok maturuju, ještě je času habaděj!" NENE, teď už to je ,,Letos maturuju, az pár měsíců a neumím nic!" Ale o tom si napíšeme jindy, teď si probereme první problémy, které přicházejí, když se ocitnete v posledním ročníku střední školy. Při prvním dni ve škole se na tebe všichni z katedry sesypou a ty slyšíš, jak jeden přes druhýho se ptá ,,Z čeho chceš maturovat?" - ,,Ty to ještě nevíš?" - ,,To musíš vědět! Za chvilku podáváš přihlášky!" No a vy na ně tak jako koukáte a hlavou vám prolítávají myšlenky, že vám to je vlastně fuk a že na to ještě máte tři měsíce. Haha, uteče to jako voda. Zrovna teď mám přesně 28 dní do odevzdání přihlášek na vysokou a víte vy co? JO, NEVÍM KAM! Chtěla bych studovat spoustu oborů, ale ruku na srdce, dobré známky v půlce čvrťáku nenahrabou to, jak jsem zmrvila druhák a třeťák. Jsem prostě lenoch a salámista, protože ono to přece nějak dopadne, ale na vysokou berou jedničkáře. Ale přejme mi štěstí, snažila jsem se vybrat školy, na který můžu s čistým štítem a tím, že po mně nechtějí známky. Nehledě na to, že je tu další kámen úrazu pro maturanty, nejen to, že neví kam, ono se o těch školách dovědět je taky sranda. Učitelské noviny, časopis s výběrem škol, je tak nepřehledný, že se v tom nevyzná nikdo, na internetových stránkách škol toho taky člověk moc nevyčte (což mě vede k problému, že na jedné škole toho je napsáno tolik, že ani nevím, jak tu přuhlášku poslat, super!) a jezdit všude na DOD taky není dobrý řešení, co se týče času, absence, finančních nákladů a tak dále. No a ty super veletrhy jsou jen v Praze a Brně a tam my, lidi z Krkonoš, máme dost daleko. Věc, na kterou se těší každý, protože vyvěšená fotka, nejlépe s tím nejhorším výrazem, je holt fakt cool. Nebudeme si lhát, že já na ni vypadám opravdu zle. Když říkám opravdu, myslím tím ještě hůř. Každopádně fotograf, téma a místo. Tři hlavní nejdůležitejší body. Většinou fotograf je ten nejdražší, o téma se serveme a místo nakonec samo vyplyne. Je to rychlovka, všichni spokojení, že je to za nimi a pak už se jen obávat fotek. A když fotograf řekne ,,Já vám tu druhou bradu vymažu. Jo a vyretušuju ten jebák na čele, nebojte!" Tak veřte, že to ten hajzl neudělá! To je vlastně téma, které bych měla řešit jako jedno z první, protože to je věc, která se řeší už od začátku záři, protože se slaví v půlce řijna a ono se nezdá, ale je to hned. I přesto, že se začne tak brzo, nakonec vám stejně objednané propriety stejně nestihnou přijít. (Protože kupovat to tady, když to použiješ na fotku, to je zbytečnost.) Téma se řeší douho, protože tohle už bylo, tohle je divný, na tohle lidi nemaj kostým a věci, tohle se jim zas nelíbí a nakonec stejně skončíš u retra nebo hippie. Čest třídám, který vymyslely něco lepšího. Vyvrholení studenstkého života bych si rozebrala jako jednu velkou kapitolu, protože je opravdu vydatný. O ples tolik nejde, protože pokud máte šaty, do kterých se vejdete, že Veroniko, zařízenou kadeřnici, tu jedinou úspěšně mám, kosmetičku a koupené lístky pro nejbližší, je to v suchu. Ale všechno okolo... Jako první bych rozhodně mluvila o předtančení. Jestli se do teď třída pohodla a nebyla rozhádaná, přijde teprve boj. Co budeme dělat, jak to budeme dělat a přece tam nebudu tajtrlíkovat, když budu načančaná a našponovaná v šatech, ne! My jsme se rozhodli pro video, které mělo ušetřit čas a nacvičováním a nemuseli jsme se složitě převlíkat a na šerpování nepřijít jako ze škatulky. Jenže domluvit se na tématu? A kdo co udělá? A jak to bude vypadat? A kdo to sestříhá? Jupí! (Hlavně jsem poslední, kdo ještě neudělal svou část videa, nechť mě třída v nejbližší době neukamenuje, amen.) Pokud by si někdo myslel, že takové naházení fotek do prezentace je hračka, tak rozhodně ne u nás! Nedokážete si představit, jak strašně jsem se poštěkali o tom, jakou barvu budu mít pozadí,jestli tam budou fotky z tabla nebo z dětství, jaký rámeček na fotku a jestli vůbec nějaký, no a nakonec jména! Řeknu vám, to bylo bolestivější a namáhavější než porod. Čekala jsem, kdy přiběhne třídní s hadicí a začne nás kropit, abychom vychladli. A TO ŠLO O BLBOU PREZENTACI. Černá s bílý, bílá s černým, zlatý se střábrným nebo tyrkysová s purpurovou? Pro mě za mě klidně neonově zelená s neonově oranžovou. Aby každý řešil, jestli ta modrá bude ladit s mojí modrou vlečkou a její růžovou gumičkou ve vlasech, no strašný. Člověk s rozumným uvažováním by nad tím mávl rukou a dal by prostě neutrální barvy a šmitec. Ne, my ne, my si musíme vydrápat oči kvůli odstínu šedé. Tak jestli jste se zapotili u předtančení, tak půlnoční překvapení je ještě horší. Nejlepší ze všeho je to, že se dělat třeba vůbec nemusí, ale my jo, my si střihneme 15 minut dlouhé tancování s plyšových kostýmech, protože v nich vůbec není vedro a nikdo nebude po půlnoci už na plech. To, dámy a pánové, bude prdel. Dál se snad o domluvení na dárku pro třídního, výzdobě a hudbě nemusíme ani bavit. Jedna velká fraška. Takže bych to rozhodně shrnula jako velmi uvolněné a klidné období, kdy se všichni máme rádi. A jak to bylo/je/nebo si myslíte, že bude u vás? Jsem dvacetiletá studentka VŠ. Blog mi slouží jako deníček, do kterého zapisuji nové zkušenosti a zážitky. Miluju psaní blogu, čtení knih, procházky přírodou, trávení času se svými blízkými. Jsem seriálový milovník, stoprocentní extrovert, upřímný urážlivec s tvrdohlavou povahou mající vždy pravdu. Sestra na plný úvazek Copyright © FAKYNN All Right Reserved - Created by Arlina Design | Distributed By Gooyaabi Templates


text: ID článku: 263876 - Produkty, které se vztahují k tomuto článku. Tento článek byl archivován. Je nabízen v takovém stavu, v jakém je, a nebude již nadále aktualizován. Při dotazu název Domain Name Service (DNS) z systémem Windows 2000 počítače s více adresami, který je připojen k nespojených sítích obdržet odpověď záporná název pro stávající název. Například pokud dotaz typ záznamu TXT pro dns.bar.com a název neexistuje, obdržíte odpověď záporná název. Jestliže potom dotaz pro existující záznam pro eg.dns.bar.com název dotazu neúspěšná. Toto chování může dojít, pokud počítač s více adresami je systémem serveru, který nesprávně mezipaměti odpověď záporná názvu v následujících situacích: Tento problém vyřešíte pomocí nejnovější aktualizace service pack pro systém Windows 2000. Další informace získáte v následujícím článku znalostní báze Microsoft Knowledge Base: 260910 (http://support.microsoft.com/kb/260910/EN-US/ )Jak získat nejnovější aktualizaci Service Pack pro systém Windows 2000 Společnost Microsoft potvrzuje, že se jedná o problém v produktech této společnosti, které jsou uvedeny na začátku tohoto článku. Tento problém byl poprvé opraven v systému Windows 2000 Service Pack 1. Při mezipaměti NAME_ERROR odpověď pro název nefungují dalších dotazů z mezipaměti název i v případě, že existuje právě Dotazovaný typ záznamu. K tomuto chování dochází, protože název dotazu nikdy odesílány prostřednictvím sítě a je vrácena odpověď uložená v mezipaměti. Další informace o současné instalaci systému Windows 2000 a oprav hotfix pro systém Windows 2000 naleznete v následujícím článku znalostní báze Microsoft Knowledge Base: 249149 (http://support.microsoft.com/kb/249149/EN-US/ )Instalace systému Microsoft Windows 2000 a oprav pro systém Windows 2000 ID článku: 263876 - Poslední aktualizace: 23. ledna 2014 - Revize: 3.3 Informace v tomto článku jsou určeny pro produkt: Strojově přeložený článek Důležité: Tento článek byl přeložen pomocí software společnosti Microsoft na strojový překlad, ne profesionálním překladatelem. Společnost Microsoft nabízí jak články přeložené překladatelem, tak články přeložené pomocí software na strojový překlad, takže všechny články ve Znalostní databázi (Knowledge Base) jsou dostupné v češtině. Překlad pomocí software na strojový překlad ale není bohužel vždy dokonalý. Obsahuje chyby ve skloňování slov, skladbě vět, nebo gramatice, podobně jako když cizinci dělají chyby při mluvení v češtině. Společnost Microsoft není právně zodpovědná za nepřesnosti, chyby nebo škody vzniklé chybami v překladu, nebo při použití nepřesně přeložených instrukcí v článku zákazníkem. Společnost Microsoft aktualizuje software na strojový překlad, aby byl počet chyb omezen na minimum. Projděte si také anglickou verzi článku:263876 (http://support.microsoft.com/kb/263876/en-us/ ) Contact us for more help Connect with Answer Desk for expert help.


At jdou do haj*lu. Na ps1 vznikl resident evil, na pc se skoro nic neprodalo a jeste budou mit pcckari vic bonusu jo?!!!. At jde do pr*dele zm*di zku*veny!!!!!


text: Zprávy Coena Liturgika Svátosti Modlitba Hudba Homilie Propria Spiritualita Teologie Komentáře Ekumena Portál Ekumena V Plzni proběhne eucharistická konference Autor: Karel Šimr Publikováno: pátek, 10. leden 2014 @ 00:00 Plzeňská diecéze Církve československé husitské pořádá 24. ledna 2014 od 10. hodin v Tuháčkově síni (Husova 1, Plzeň) Eucharistickou konferenci. Na setkání vystoupí se svými příspěvky několik vzácných hostů: patriarcha CČSH Tomáš Butta, Reverend Jaroslav Kratka z Evangelické církve AV (redaktor TV Noe a rádia Proglas), Jáhen Starokatolické církve a ředitel Husitského muzea v Táboře Jakub Smrčka či farář Královehradecké diecéze Martin Chadima, který zároveň působí jako pedagog a publicista. Eucharistická konference je podle organizátorů vyjádřením touhy křesťanů po společném přijímání svátosti, kterou ustanovil Ježíš Kristus a o níž řekl: “Kdo jí mé tělo a pije mou krev, má život věčný."(Jan 6,54). Zároveň chtějí hlouběji poznávat dědictví utrakvismu, které je zachováno v mnoha denominacích naší země a jež je vyjádřeno především v druhém pražském artikulu: „Aby vznešená svátost Božího těla a krve byla svobodně dávána podlé ustanovení a přikázání Spasitele obojím způsobem chleba a vína všem věrným křesťanům, jimž smrtelný hřích nebrání.“.


Půjčka od kupce by nebyla fér, tak z prodeje sešlo


text: Povrch byl pokrytý obroušenými zbytky gumy, olejem a spálenou klikatící se čárou. Jeden z policistů obcházel místo s kolečkem na měření vzdáleností a počítal, kolik metrů čtverečních dálnice bude potřeba vyčistit a opravit.


text: Žiletky je česko-francouzský film z roku 1994 natočený režisérem Zdeňkem Tycem. Mladý muž (Filip Topol) je neschopen naplněné lásky k dívce svých snů. Pomalu se stává alkoholikem. Když jej během vojenské služby dívka opustí, vyleze v depresi na vysoký tovární komín, kde přes třeskutou zimu vydrží celou noc, a odmítá se vrátit do života. Poté jde na léčení. Obsazení Externí odkazy České dramatické filmy Francouzské dramatické filmy Filmy z roku 1994 Filmy Zdeňka Tyce


Březnové oslavy titulu? Liverpool se může radovat i na půdě největšího rivala | Fotbal | Lidovky.cz 25. února 2020 14:14 Lidovky.cz > Sport > Fotbal James Milner, Georginio Wijnaldum a Jordan Henderson se radují z branky do sítě... | foto: ČTK Liverpool Jen tak mimochodem vyrovnali rekord v počtu po sobě jdoucích ligových výher (18) a když budou válet dál, oslaví zisk mistrovského titulu klidně už v březnu. Co fotbalisté Liverpoolu potřebují, aby se oficiálně stali králi Anglie? Třicetileté čekání na ligové prvenství je vlastně u konce, jen velmi těžko si lze představit, že by Liverpool promrhal neuvěřitelný dvaadvacetibodový náskok na čele tabulky. „Lepší pozici jsme si asi nemohli přát,“ kývl po rekordním vítězství nad West Hamem (3:2) trenér Jürgen Klopp. Co to jedenáct zápasů před koncem Premier League znamená? Bez ohledu na ostatní výsledky stačí ve zbývajících duelech čtyřikrát vyhrát. Pakliže by Liverpool navázal na dosavadní výkony a nadále suverénně zdolával jednoho soupeře za druhým, může se radovat už 21. března! Potenciálně později - když přes Chelsea postoupí do čtvrtfinále FA Cupu, bude jeho zápas s Crystal Palace odložen. Tomáš Souček svádí souboj s Robertem Firminem. Teoreticky i dřív - za předpokladu, že jeho „pronásledovatelé“ poztrácejí body. Rýsuje se také jedna pro Liverpool velmi lákavá varianta. Pokud Manchester City prohraje jeden ze dvou nadcházejících ligových zápasů (nebo v nich remizuje) a Liverpool si udrží vítěznou formu, zajistí si titul třemi body u městského rivala. V Goodison Parku, na stadionu Evertonu, hraje 16. března. Předtím jej čeká domácí střetnutí s Bournemouthem (7. března) a zápas na Watfordu (29. února). Manchester City má bohatší pohárový program, tudíž až 8. března nastoupí v lize do derby na Old Trafford a o týden později vyzve doma Burnley. Sadio Mane slaví třetí branku do sítě West Hamu po boku Alexandera-Arnolda. Liverpool tudíž zcela realisticky může slavit ještě před první reprezentační přestávkou roku 2020. Tak rychle ještě nikdo titul v Anglii nezískal, dosavadním nejdřívějším mistrem se stal Manchester United v ročníku 2000/01 - svěřenci kouče Alexe Fergusona opanovali ligu 14. dubna, pět kol před koncem. Anglický fenomén cestou k titulu boří jedno maximum za druhým, nebo je minimálně vyrovnává. Vyhrál jedenadvacet domácích zápasů v řadě: stejně jako v roce 1972. Natáhl klubový rekord v neporazitelnosti: 38 utkání překonává šňůru z roku 1984. K tomu přidejte zmíněných 18 ligových vítězství po sobě, což se povedlo pouze Manchesteru City mezi srpnem a prosincem 2017. „V životě by mě nenapadlo, že tento výkon někdo překoná nebo aspoň napodobí. Pořád tomu nemůžu uvěřit, je to mimořádné! Neskutečná čísla. Před pár roky jsem říkal: chci, abychom psali vlastní příběhy a vytvářeli dějiny,“ prohlásil Klopp. „Koukám, že mě hráči vzali opravdu vážně.“


Máme preselekční proces, základní očekávání, jestli najdeme společnou řeč. Pak se kandidát setkává s manažerem týmu, kterého viděl na tom videu, a nějaké praktické kolo, ve kterém si vyzkouší, co by na té pozici mohl dělat. Tedy zkouší určitý úkol a vidí se, jestli na to má dovednosti a jak by ho to bavilo. A pak je poslední závěrečné kolo, kde se už případně domluvíme.


text: Relativita pohybu znamená, že pohyb je relativní, neboli závisí na tom, kdo jej pozoruje - závisí na vztažné soustavě, vzhledem ke které se pohyb zkoumá. Zatímco v jedné soustavě se těleso může pohybovat, při volbě jiné soustavy může být těleso v klidu. Neexistuje absolutní vztažná soustava, od které by se daly odvozovat další vztažné soustavy. Všechny vztažné soustavy, které se vzhledem k sobě pohybují rovnoměrně přímočaře (inerciální vztažné soustavy) jsou v klasické newtonovské mechanice pro popis pohybu rovnocenné (na rozdíl od neinerciálních vztažných soustav). V rámci obecné teorie relativity jsou pro tento popis rovnocenné všechny (i neinerciální) vztažné soustavy. Podle velikosti rychlosti je třeba rozlišit Galileiho princip relativity, který platí pouze přibližně jen pro nižší rychlosti (neplatí například pro elektromagnetické jevy), a Einsteinův princip relativity, který platí zcela obecně i pro rychlosti blížící se rychlosti světla (avšak pouze v inerciálních soustavách) a obecný princip relativity (platný ve všech vztažných soustavách). Je to důsledkem faktu, že Newtonův gravitační zákon je invariantní vůči Galileově grupě transformací avšak nikoliv vůči Poincarého grupě Lorentzových transformací. Naproti tomu Maxwellovy rovnice popisující elektromagnetické jevy jsou invariantní vůči Lorentzovým transformacím. OTR založil Albert Einstein na požadavku, aby všechny zákony, včetně zákona gravitačního, byly invariantní vzhledem ke všem možným fyzikálně přijatelným transformacím souřadnic. Přitom kritériem pro fyzikálnost dané transformace je požadavek lorentzovské invariance teorií v lokálně inerciálních vztažných soustavách. Související články Teorie relativity Pohyb Princip relativity Kinematika Relativistická fyzika


text: Chebští úředníci budou kontrolovat ubytovny - Chebský deník Chebští úředníci budou kontrolovat ubytovny Cheb -V současné době v Chebu funguje devět ubytoven. Město by rádo mělo přehled, komu slouží, a tak v nich začalo provádět kontroly Zaměřit se chce hlavně na osoby, kterým hrozí sociální vyloučení. "Chceme vědět kdo a za jakých podmínek na ubytovnách bydlí," vysvětloval chebský starosta Pavel Vanoušek. "Zajímá nás také to, zda vůbec mají statut ubytovny a jaký je v nich režim." Podle jeho slov v některých bydlí dělníci, v dalších ti, kterým hrozí sociální vyloučení. "U těch se budeme zajímat o zdroje jejich příjmů," podotkl s tím, že si chce město udělat obrázek o tom, kolik na ubytovnách žije lidí, kterým hrozí sociální vyloučení. "Současné kontroly souvisí se snahou města zamezit tomu, aby do Chebu přicházeli nepřizpůsobiví občané," vysvětlil Tomáš Ivanič z chebské radnice. "V souladu s tím již došlo k výraznému zpřísnění podmínek, které musí splnit zájemci o pronájem bytu v majetku města. Tlak chce nyní vedení radnice vyvinout i na soukromé vlastníky ubytovacích zařízení." Na kontrolách se podílí odbor sociálních věcí, zdravotnictví a živnostenský odbor chebského městského úřadu.


Dobrý den, Poslední dobou mám stužkovitou stolici, občas se v ní objeví hlen. Také na toaletním papíře se objevuje jednou za čas jasně červená krev. Je mi 34 let a mám sedavé zaměstnání. Při zavedení prstu do konečníke jsem objevil na levé straně malé hrbolky. Jedná se o hemeroidy mám obavy z rakoviny... Zobrazit více