text: Prodej domu, Napajedla, Zlínský kraj, Spytihněv - Reality ,Domy na prodej - inzerát ID 71dB - | spěcháto.cz - bazar, inzerce Prodej zrekonstruovaného rodinného domu 7 kk s krasnou zahradou v klidné části v Napajedlich V 1 patře se nachází obývací pokoj s jídelnou prostorná kuchyň pracovna ložnice koupelna s wc a velká terasa Ve 2 patře 3 menší pokoje 1 velký pokoj chodba šatna koupelna s wc a 2 balkóny Dům je celý podsklepen V domě jsou nová plastová okna Vytápění řízené počítačem K dispozici ihned Více informací a obrázků najdete na: http://www.wikireality.cz/nemovitost/detail/1189225-dum-prodej-napajedla


source: wikipedia

text: Jáchyme, hoď ho do stroje! je československá filmová komedie z roku 1974, natočená režisérem Oldřichem Lipským podle scénáře Ladislava Smoljaka, Zdeňka Svěráka a Oldřicha Lipského. Hrdinou filmu je roztržitý mladý automechanik František Koudelka (hraje Luděk Sobota), který si začne řídit život podle počítačem sestaveného „kondiciogramu“, takže období nejistoty v jeho životě střídají lepší dny a naopak. Z tohoto filmu pochází velké množství hlášek a scén, které se staly obecně známými. Symbolickými postavami se stali například psychiatr docent Chocholoušek (hraje Václav Lohniský) nebo japonský malíř miniatur Uko Ješita (hraje Tetsuchi Sassagawa). Výraznou dvojicí byli i vedoucí autoservisu Karfík (hraje Ladislav Smoljak) a psycholog Klásek (hraje Zdeněk Svěrák). Titulní postava programátora Jáchyma, ztvárněná Petrem Bruknerem, se ve filmu objeví pouze na několik sekund v úvodní scéně, ve které Jáchym na pokyn vhazuje děrný štítek s údaji Františka Koudelky do počítače. Děj Mladý automechanik František Koudelka se loučí na vesnici na svém pracovišti v STS Chvojkovice-Brod a jede za svou tetou do Prahy. František je plachý a velmi roztržitý člověk. Ještě během svého posledního dne v STS zapomene zašpalkovat kola traktoru pojmenovaného „Máňa“, který sjede do rybníka a potopí se. Vedoucí ho raději posílá domů, aby už nic nezkazil. Ve vsi si nechá před odjezdem za 15 Kčs vypracovat kondiciogram, počítačem vytvořenou předpověď dobrých, neutrálních, horších a kritických dnů svého života. V Praze jej přivítá tetička Marie Sýkorová, která má psa Gregora. František bude spát v pokoji s Gregorem, ale zatímco Gregor má kvalitní lůžko, on se musí spokojit s rozvrzanou pohovkou (později se snaží pomocí úplatku topinkami Gregora nalákat na pohovku, aby se lépe vyspal na jeho posteli). Tetička mu v Praze dojednala práci v autoservisu. Večer však musí pravidelně venčit psa. Ráno se František hlásí do zaměstnání u vedoucího autoservisu Karfíka. Ten mu společně s podnikovým psychologem Kláskem dá školení a varuje jej především před přijímáním úplatků. Jak poznamená, každého čtvrt roku opouští bránu servisu jeden zaměstnanec v sanitním voze a je odvezen na psychiatrickou kliniku docenta Chocholouška (neboť se zbláznil, respektive řekl “no to jsem blázen”, podle Karfíkova názoru pouze z úplatků). Koudelka je přidělen na zaučení k Bédovi Hudečkovi. Ten zrovna pracuje na zeleném Renaultu 16 koketující paní Nevyjelové, na kterou se snaží udělat dojem. František se řídí svým kondiciogramem a když mu opět ujede automobil a spadne z mostu do Vltavy, zoufá si z kritických dnů. Kondiciogram si pořídí i jeho spolupracovník Béda Hudeček. Františka zaujme prodavačka v bufetu. Neví, jak ji má oslovit a tak si k ní chodí pouze rozměnit peníze. Nakonec se odhodlá a seznámí se s ní. To se nelíbí jejímu kolegovi u výčepu Karlovi. František pozve Blanku (tak se prodavačka jmenuje) k tetě domů, když je zrovna s Gregorem na výstavě psů. Teta se ale nečekaně vrátí a najde doma Františka s Blankou. Rozčílí se a zakáže mu ji. František navíc dostane přes hubu od Karla, se kterým se potká, když doprovází Blanku k tramvaji. Blanka přemluví Františka, aby se přihlásil do kurzu juda, kam sama chodí. František udělá dobrý dojem na trenéra Tumpacha, který s ním nemůže ani hnout, když si jej chce vyzkoušet (Františkovi se totiž skřípla část saka do dveří). Začne také navštěvovat biograf, kde promítají snímek Šerif nemá odpoledne čas. Líbí se mu tam jedna scéna (kdy šerif pořádně natáhne jednomu padouchovi) a ještě v biografu si ji nacvičuje. Hodlá si vyřídit účty s Karlem. Trenér Tumpach shání na záskok pro turnaj juda některého schopného nováčka (protože Hemele je na vojně a Smola se rozstonal) a vzpomene si na Koudelku. Ten se k tomu moc nemá, ale Blanka mu šeptne, že v době turnaje bude mít dobré dny. František je nominován. Pak zajde do bufetu a informuje výčepního Karla, aby ve středu sedmadvacátého neopouštěl Prahu, vyzývá jej na souboj. Ve středu sedmadvacátého František vstane, sebevědomě vysvětlí tetě Marii, aby se mu nepletla do osobních záležitostí, a jde do práce. Tam mu Béda Hudeček předá do úschovy své úplatky, aby je neztratil, má totiž kritický den. Vedoucí Karfík pomocí kamery přistihne Františka, jak si vytahuje z kapse štosy bankovek a mumlá si, že je blázen. To je přesně to, co chce slyšet a okamžitě telefonuje docentu Chocholouškovi. Saniťáci však nedopadnou Koudelku, nýbrž Bédu Hudečka. Ten poprosil Františka, aby zajel za paní Nevyjelovou a předal jí vzkaz – básničku („Růže k lásce schůdeček, s úctou Béda Hudeček.“) František pak odjede ze zaměstnání vypůjčeným vozem Ford Mustang 1966 Convertible dánského hudebníka. Předtím stihne absolvovat své zápasy v judu a soupeře k překvapení trenéra Tumpacha dokonce porazit. Pak chvátá do bufetu. Tam ale Karel není, odjel čepovat pivo do Jesenice. V bydlišti paní Nevyjelové mu sousedka (která se domnívá, že jde o Bédu Hudečka) předá vzkaz, aby za ní přijel na zámek Konopiště, kde se koná výstava japonského malíře Uko Ješity. Koudelka se tam kvapně vydává, cestou se zúčastní 12. ročníku motoristického závodu „Konopišťské kolo“. I tento závod se mu v konkurenci automobilů Alpine podaří vyhrát, proti čemuž vehementně protestuje cholerický závodník Stanislav Volejník. Jeho protest je uznán za oprávněný a Volejník trvá na opakování slavnostního ceremoniálu předávání cen. Ten se koná téměř bez diváků. Během ceremoniálu jej na stupních vítězů lapí saniťáci Arnošt a Arnošt, kteří stále neúspěšně pátrají po Františku Koudelkovi. František konečně přijíždí na výstavu malíře Uko Ješity. Pořadatelé si jej s japonským malířem miniatur spletou, protože je oděn v tradičním japonském kimonu (ještě ze zápasů z juda) a má moderní japonský náramek. Zde předá vzkaz paní Nevyjelové a poté zmizí. Když na Konopiště přijíždí skutečný Uko Ješita, je zadržen a odvezen saniťáky docenta Chocholouška. Ten už má jejich přešlapů po krk a na další výjezd vyráží s nimi. I on se splete, když odchytí uklízeče v tělocvičně, kde probíhal turnaj juda. František už je mezitím v Jesenici, kde vyzve na souboj výčepního Karla, svého rivala o Blančinu náklonnost. Ani tady se docentu Chocholouškovi s jeho týmem nepodaří Františka Koudelku polapit, místo něj si odváží Karla. To už je moc i na docenta Chocholouška a protitankovou tarasnicí (která byla zabavena jednomu uprchlému pacientovi, jenž s její pomocí zničil tři sanitní vozy, než byl dopaden) pálí po svých asistentech. Dobíjí mu vedoucí autoservisu Karfík a psycholog Klásek. Blanka navrhne Františkovi svatbu. V závěrečné scéně si František Koudelka pročítá kondiciogram a plánuje si podle něj stavbu stodoly u malebného venkovského domku, kam se s Blankou nastěhoval. Těhotná Blanka přináší na stůl talíř plný topinek a František si jednu vezme. Kolem si hrají tři jejich děti v námořnickém stejnokroji. Přijíždí k nim trojice mužů, delegace v černém automobilu Tatra 603. Mluvčí výpočetního střediska Jih se omlouvá, říká, že Františkovi po celá léta zasílali špatné kondiciogramy, které patřily jeho jmenovci – důchodci Františku Koudelkovi z Příbrami. K omluvě se připojuje i zástupce firmy Katoda Olomouc. Muži odcházejí a jako kompenzaci za škodu, kterou způsobily jejich špatné kondiciogramy zanechávají rodině vůz Tatra 603. František s Blankou jim mávají na pozdrav, zatímco nezabrzděný automobil mezitím sjede do rybníka a potopí se. Obsazení Produkce Ladislav Smoljak v rozhovoru na DVD edici vysvětluje, že společně se Zdenkem Svěrákem měli napsaný scénář k filmu Deset zásad inspektora Trachty (cimrmanovský námět), s nímž byly potíže (bylo jim řečeno, že Cimrman nikoho nezajímá). Chtěl jej točit Jiří Menzel, ale ten nebyl na Barrandově příliš dobře zapsán, a tak jej osobně nabídl Oldřichu Lipskému. Ale ani on jej nedokázal přes ústředního dramaturga Ludvíka Tomana prosadit (Toman hrál později ve filmu Nejistá sezóna postavu inspirovanou jím samotným). Režisér Lipský dostal nápad nechat scénář stranou a přijít s novým námětem, který bude s Tomanem konzultován, aby se cítil zapojený do tvorby filmu. Tímto námětem byl kondiciogram, jenž byl tehdy v módě. Kondiciogram byl v té době skutečně tím, čím je ve filmu, tedy předpovědí dobrých, špatných a neutrálních dní v životě založenou na vědeckém podkladě. Někteří lidé se podle toho řídili. Tento námět dramaturg Toman přijal, považoval ho za vhodný i z hlediska boje proti pověrám. Smoljak podotýká, že v této době se vždy muselo přijít s nějakou „kouřovou clonou“, aby vůbec film mohl vzniknout. Ve filmech se nesměly objevovat křesťanské náboženské symboly (kříže) ani církevní představitelé (faráři např. během pohřbu). Oba scenáristé od počátku počítali s hlavní roli pro tehdy málo známého herce Luďka Sobotu (znal jej pouze omezený okruh lidí z prostředí libereckého divadla Ypsilon) a tudíž psali dialogy přímo podle jeho charakteru. Zaujal je svým originálním a neotřelým projevem, proto jej doporučili režisérovi Oldřichu Lipskému. Ten se Sobotou natočil kamerové zkoušky, na nichž liberecký herec uspěl a Jáchymem odstartoval svou kariéru populárního komika. Nepřehlédnutelný filmový debut si v Jáchymovi odbyl také Petr Nárožný, Sobotův kolega ze scének s Miloslavem Šimkem v divadle Semafor. Ladislav Smoljak se domníval, že nejzajímavější scénou filmu je ta s protiúplatkovým kursem. Běžně se mu poté v životě stávalo, že byl při vyřizování některých záležitostí oslovován lidmi populární hláškou „Neber úplatky, neber úplatky nebo se z toho zblázníš.“ Scénku sehráli Jiří Wimmer a Jan Vala, kteří se dobře znali ze společného moderování koncertů Plavců. Úsloví „kolik třešní, tolik višní“ je dalším případem zpopularizované fráze, tento „překladatelský oříšek“ zavání absurdním humorem. Snímek Jáchyme, hoď ho do stroje! je podle Zdeňka Svěráka až marnotratně prošpikován gagy, neboť se tehdy začínající filmoví scenáristé Smoljak/Svěrák obávali, že stále není dostatečně vtipný a snažili se do něj vpravit co nejvíce humorných scén. S odstupem času Zdeněk Svěrák soudil, že by se porce humoru dala rozdělit do dvou filmů. (Touto nebývalou kadencí vtipů film trochu připomíná pozdější komediální produkci tvůrčí skupiny Zucker–Abrahams–Zucker.) Svěrák dále vzpomíná na příhodu s hercem Václavem Lohniským, který měl ve scénáři text „sanitka se řítí ulicemi a dravčí oči docenta Chocholouška pátrají přes sklo“ a po natočení scény se ptal, zdali měl dostatečně „dravčí“ oči. Ve filmu se v epizodních rolích objevila řada tehdejších herců divadla Járy Cimrmana – vedle samotných autorů jmenovitě Petr Brukner, Miloň Čepelka, Oldřich Unger, Pavel Vondruška a Jaroslav Weigel. Také příjmení psychiatrických zřízenců (Holna a Malota) si autoři vypůjčili od někdejších cimrmanovských herců, ve filmu se ovšem oba jmenují Arnošt. Film měl obrovský divácký úspěch i díky jedinečnému hereckému projevu Luďka Soboty (jeho samotného takový úspěch překvapil). Jednu dobu se však vysílal v upravené verzi s vystřiženou scénou s protiúplatkovým kursem. Důvodem byla „nemilost“ herce Jana Valy, který se nesměl objevit na televizních obrazovkách. Luděk Sobota přiznává, že byl v mládí nesmělý podobně jako postava Františka Koudelky. Uznává, že mu byl scénář připraven „na míru“. Ale našel si i prostor k improvizaci, např. ve scéně, kdy František povalí trenéra juda (František Peterka) na žíněnku a pak mu podává ruku, aby mu pomohl vstát. Scéna, kdy František Koudelka říká legendární větu „tak kdepak je ten prďola, co tady čepuje to pivo“ se natáčela v noci v bufetu Koruna na Václavském náměstí v Praze. Odkazy Reference Externí odkazy Jáchyme, hoď ho do stroje! na Filmová místa.cz Československé filmové komedie Filmy z roku 1974 Filmy Oldřicha Lipského Filmy studia Barrandov Filmy odehrávající se v Praze Filmy o automobilech Filmy o sportu


source: fineweb

text: Šicí stroje Gritzner jsou kvalitní šicí stroje německé značky. Nabídku této značky tvoří šicí stroje všech úrovní dovednosti šití, poskytuje jak jednodušší šicí stroje vhodné pro začátečníky, tak výkonné a mnoha praktickými funkcemi vybavené stroje pro pokročilejší uživatele. Vyšší řada této značky je vybavena velice oblíbeným IDT systémem pro rovnoměrné podávání látky ze shora i ze spoda.


source: CulturaX

text: Minulá hádanka byla jedna z těch těžších, odpověď zní: Ondřejník, hora nachází se v Beskydech. Obrázek je focen od Kunčic pod Ondřejníkem. Ondřejník je vysoký 890 m.n.m. můžu zkusit hádat? Že by to bylo Konopiště? byli jsme tam s dětmi nedávno, tak mám pocit, že mi ta fotografie něco připomíná. :) ... jenže ony ty zámecké zahrady jsou všechny tak nějak stejné ... :)


Madsen trvá na své nevině


VZDĚLÁVÁNÍ | Dvursofie ...všechno poznání je marné, není-li spojeno s prací, a všechna práce je planá, není-li spojena s láskou... (Chálil Džibrán - Prorok) Život na tomto místě, s neobyčejnými dětmi současné doby na nás klade nové požadavky a určuje nový směr. Naše práce s dětmi čerpá z waldorfské pedagogiky; ze sedmi svobodných umění; z nových poznatků o srdci, mozku a našich dalších energetických místech; ze starých ověřených metod vnitřní práce a hlavně z našeho denního života s přírodou a dětmi samotnými. Pracujeme s nimi jak na objevování a porozumění světu okolo nás, tak především na poznání a uchopení sebe sama – svého těla, svých emocí, svého způsobu myšlení a svých darů. Jako vnitřní kompas je učíme znovu používat jejich vlastní intuici, kterou rozvíjíme různými cvičeními a pak ji ověřujeme v různých oblastech každý den. Tato možnost * být co nejdéle dítětem * je tak základem pro jejich dlouhodobé fyzické i duševní zdraví. Pedagogika činorodého života Je možné ji popsat jako vzdělávání v reálném prostředí, ve skutečných vztazích a činnostech, kde děti spolupracují denně s dospělými na smysluplných činnostech potřebných pro běžný život, kde se hra proměňuje v práci, kde dítě může prohlubovat svůj vztah s Přírodou a Kosmem a kde je dítě každodenně opravdovým tvůrcem světa. Poznávání čehokoliv se děje přímo skutečností samou, osobním zážitek a prožitkem. Učedník není o věcech nikým poučován a vyučován. Spíše činnost sama je mu učitelem, na ní rozvíjí své schopnosti k přímému osobnímu poznávání světa. Kromě poznávací, kognitivní složky se silně rozvíjí také vůle dítěte. Denně totiž musí živě řešit spoustu praktických i sociálních situací, které vyvstanou z událostí daného dne. Je denně konfrontováno s počasím, přírodou, materiálem, dalšími členy společenství a hlavně samo se sebou. Dvůr Sofie je místem plným života, kde se vedle lidí pečuje i o krajinu, rostliny a zvířata. Namísto instituce je společenstvím lidí s přímými mezilidskými vztahy, jehož jsou děti součástí. Více o pedagogice činorodého života viz záložka K přečtení. Člověk je duchovní bytost Toto je základní stavební kámen a předpoklad naší práce. S úctou, respektem a důstojností pohlížíme na děti a jejich cestu. Kromě získávání běžných znalostí pracujeme společně s dětmi na rozšíření jejich vědomí a rozvoji jejich dovedností a schopností: znát a přijímat své nitro a díky tomu objektivně nahlížet na ostatní; umět se zodpovědně rozhodovat v souladu se svou vnitřní intuicí (šestým smyslem); udržet si svůj střed při maximální vnější pohyblivosti; vnímat se jako tvůrce světa a ne jako konzument; být si vědom sám sebe a neztratit nic ze své tvořivosti, originality a napojení. Kromě rozvoje již výše zmíněného hledáme způsoby, jak může učedník znovu nalézt či objevit cesty k pravým pramenům moudrosti a poznání. Kdy se na Dvoře Sofie učíme Každý pracovní den k nám na Dvůr Sofie přichází 24 učedníků, 11 malíčků, jeden rodič (který doprovází děti vlakem a vaří oběd) a zpravidla ještě 1–2 další spolupracovníci. S dětmi začínáme v kruhu společnou písní v 8 hod na karlštejnském vlakovém nádraží a tamtéž se loučíme v 15 hod. A kdy se tedy učíme? Učíme se celý den! Po cestě z nádraží i zpět, když pracujeme v sadu, na stavbě, v kuchyni nebo ve skladu (to vše je matematika, fyzika, biologie, chemie aj. v praxi!), tím, že se setkáváme s druhými, učíme se i ve volné hře a potom v podkrovíčku, kde se věnujeme psaní, hraní na flétnu, počítání, čtení, modelování, malování, angličtině, geometrii, češtině, aritmetice, přírodopisu, vnitřnímu ztišení, práci s intuicí, propojování mozkových hemisfér... a při tom všem nikdy nezapomínáme zpívat. Ranní pracovní blok, 1,5 - 2 hod. (práce, které si žádá běžný život na Dvoře Sofie) Dopolední „kulturní" blok, 1,5 - 3 hod. (objevování lidského poznání a uměleckého vyjadřování) Poobědový volný prostor (vlastní aktivita - volná hra či tvorba). (Více o tom, jak vypadá náš den se dozvíte v záložce Jak se stát součástí v oddíle Organizační informace) Co a jak se učíme? ... žít, pracovat, vnímat, rozhodovat se, pečovat o něco, milovat... Po příchodu sázíme, vaříme si, sklízíme, kácíme stromy, hrabeme, betonujeme, děláme schody a cestičky v sadu, mícháme bylinné směsi, moštujeme, naskladňujeme, procházíme dodací listy a faktury, vedeme sklad, pleteme, filcujeme, šijeme... Odpoledne se děti noří do tvořivých her („betonují“ bunkry, staví lodě, provozují kavárnu...) a dovádění na čerstvém vzduchu (v zimě bobují, v létě lozí po vrbě či skotačí na louce) ...někdo rád kutí, jiný jde k ohradě navštívit koně, další pozoruje včely... Součástí každodenního života Dvora Sofie je fyzická práce. Učedníci pracují s radostí, silou a zručností. Malíčci si vedle nich hrají a mají-li chuť, mohou se k učedníkům přidat. Práce je téměř vždy zároveň radostí a často slýcháme prosby, abychom pracovali celý den. Někdy však, i když je to zřídka, přesto nastane situace, kdy mají učedníci za úkol pustit se do něčeho, co je nebaví nebo se jim v tu chvíli zrovna dělat nechce – nechci tahat větev ze sadu, zároveň ale vím, že potřebujeme něčím topit, aby nám bylo teplo; nechce se mi strouhat mrkev, ale vím, že se potřebujeme všichni naobědvat; nebaví mě zaštipovat rajčata, ale vím, že chceme-li je jíst, musíme o rostlinky pečovat. V těchto chvílích vedeme děti k tomu, aby dokázaly navnímat, proč se jim nechce. Je to jen pohodlnost dnešního dne, nebo to má nějakou hlubší příčinu? Vedeme je k tomu, aby se vracely ke své zkušenosti, že pokud jde o pohodlnost, má smysl ten okamžik, kdy se mi nechce, překonat a s láskou k ostatním i k sobě práci udělat. Zároveň ale vědí, že pokud cítí, že by šly proti sobě, je namístě se s námi domluvit, že půjdou dělat něco jiného. Protože to, čemu se v životě věnujeme, chceme všichni dělat s láskou. Každodenním zažíváním toho, že o naplnění našich společných potřeb se ten den podělíme (ať už jde o potřebu dobře se najíst nebo pobýt v příjemném teple aj.), také nabýváme klidné jistoty, že jsme součástí družiny/společenství. Kde každý z našich kamarádů pracuje zase pro nás a my se stejnou radostí zase pro všechny ostatní. Tato vnitřní vděčnost se pak postupně rozšiřuje i na Zemi a Kosmos. Děti vedle sebe nemají učitele, který jim vysvětluje něco, co vystudoval a roky to učí. Ony zažívají denně při práci „multidisciplinaritu“ člověka, který je s nimi. Dospělý vedle nich pečuje o sad, maluje pokoje, poznává rostliny a zvířata, umývá záchody, medituje, vaří, staví střechu, učí je formám, zpívá, maluje, vypráví pohádky, modlí se, komunikuje s bytostmi přírody, zapojí elektřinu, vyrábí léky, učí je počítat... to vše proto, že si to žádá stavba, sad, společenství či on sám. Je to člověk, který se sám stále cítí být učedníkem, který se nové věci učí rád a často dokonce až s vášní. S touto širokou schopností tvořit ve světě, dělá a koná každý den. Tak k tomu vede i své učedníky, kteří každý den pracují spolu s ním. Kulturní dovednosti lidstva se učedníci učí v tzv. epochách. Tedy vždy několik týdnů žijí matematikou, pak řečí, formovým kreslením, naukou o zvířeti a člověku, apod. Vždy je to v těsném spojení s tím, co se právě teď děje. A to nejen v přírodě, která děti stále obklopuje, ale též na utvářejícím se statku a v našem společenství. Poznání je zde přímo propojené s denní smysluplnou prací, s tím co dělají naše ruce, co děti zažívají či co mohou pozorovat – od lidského snažení, až po přírodní zákonitosti a principy. Pozorováním, vědomým pronikáním a odhalování zákonitostí se dětem potvrzuje to, že jsou součástí něčeho velkého a dokonale fungujícího. Často u toho zažívají obdiv, úctu a také hluboký vděk. Touží pak svým vědomím proniknout stále více toho, co je obklopuje a co potřebují ke svému životu. Následně získávají důvěru v to, že tento hrubohmotný svět je prohlédnutelný a že je bezpečným a krásným místem pro život. Děti tak neztrácí touhu po poznání, vztah k Pravdě, ke Kráse, k Dobru... a touží pak i vše, co dělají, vytvářet také v těchto kvalitách.


text: Mluvíte doma vůbec česky? - iDNES.cz Mluvíte doma vůbec česky? Obyčejná, každodenní manželská konverzace se nikde nevyučuje. Obyčejná, každodenní manželská konverzace se nikde nevyučuje. Zdá se, že ovládat by ji měl každý, kdo nějakou dobu žije s partnerem. Vyzkoušejte si, jestli je to opravdu tak lehké. Podle toho, jestli jste muž nebo žena, zaškrtejte v následujícím rozhovoru odpovědi. A. Manžel přichází pozdě domů. Manželka se ptá: 1. Jak můžeš chodit takhle pozdě? Jsi neodpovědný chlap. Já bych nikdy takhle pozdě nepřišla. 2. Proč jdeš tak pozdě? Víš, já opravdu nemám ráda, když chodíš pozdě. Znervózňuje mě to. Myslíš, že bys mohl příště zavolat, že se zdržíš? B. Manžel odpovídá: 1. Nehodilo se mi to, nemůžeš čekat, že přijdu vždycky včas. Moje práce je pro mě důležitější než ty. A vůbec, jsi moc náročná. 2. Jdu pozdě, já vím. Je mi to moc líto, že jsem ti způsobil starost. C. Manželka zjistí, že manžel navíc zapomněl koupit lístky do divadla. Reaguje: 1. Jak jsi na to mohl zapomenout? V ničem se na tebe nemohu spolehnout! Mně by se to nestalo! 2. To mě mrzí, těšila jsem se. Udělalo by mi radost, kdybychom spolu šli do divadla. Myslíš, že zítra ještě budou lístky? D. Manžel odpovídá: 1. Vždyť se tak moc nestalo! Mně se do divadla stejně nechtělo! 2. Já jsem fakt zapomněl. Zlobíš se? Zítra si to napíšu raději do diáře. E. Též nazítří manžel na lístky zapomene. Žena je zklamaná. Říká: 1. Jak jsi mi to mohl udělat? Kdy se konečně naučíš nezapomínat? To jsi úplný idiot? 2. Jsem nerada, když mě zklameš. Dobře, v pořádku, mám ti to příště telefonicky připomenout? Fakt, moc jsem se těšila. F. Manžel má dvě možnosti. 1. Prásknout dveřmi a jít na pivo. 2. Udělat tentokrát psí kusy, aby lístky sehnal - jedno, na co. Pokud dialog ve vaší domácnosti probíhá většinou podle jedniček, je to na pětku a na rozvod. Muž nemá chuť doma poslouchat, že je idiot, a není divu, že se cítí lépe mezi kamarády, kteří mu nadávají leda proto, že už zase přišel na karty pozdě, protože se doma hádal se ženou. Příště půjde radši rovnou z práce. Žena zase zůstává sama doma s trpkým triumfem, že je rozhodně dokonalejší tvor než její partner, kterého si v oblouznění dobrovolně vybrala. Pokud v takto běžných situacích doma reagujete dvojkami", je předpoklad, že se můžete naučit domácí problémy řešit na jedničku". Nedělejte si iluze, že muž přijde vždy včas, že mu to žena nevytkne a že jí bude líto, když přijde o stepujícího Martina Dejdara ve Zpívání v dešti. Jenže jste spolu dobrovolně a proto, že se máte rádi. Děti chodí víc do školy než za školu a jste celkem zdrávi. Nedávno jste říkali známým, kteří se rozvádějí, že to je přece v životě to nejdůležitější. Nebo jste už zapomněli? Autor: (dol) Témata: Martin Dejdar, Poradna: Nerozhodnost, Poradna: Rozvod Miroslav Kalousek | Bezdomovec | Karel Schwarzenberg | ODS | Michal Hrůza | Pavel Novotný | Veronika Kopřivová | Kája Saudek | Nobelova cena | Maria Šarapovová | Bydlení | Výpověď | Angelina Jolie | Eva Samková | Teplice | Škoda | Česká televize | Papež František | Kristýna Hoidarová Kolocová | Vladimir Putin | Show Jana Krause | Česká Miss | Angela Merkelová | Tablet | Tomáš Klus | Věznice | Český lev


text: Kondenzace (též kondensace) je termín z latiny používaný ve významu: zahuštění, zhuštění (např. kondenzované mléko) Kapalnění – změna skupenství z plynného na kapalné Kondenzace (chemie) – reakce organických sloučenin, jejímž produktem je větší molekula a nízkomolekulární sloučenina Reference Externí odkazy


Abyste se z toho Nagana nepo.rali. Jsme snad ještě horší, nežli nablblí Angláni s národní světicí Dianou.


Škarek po pikantním duelu na Spartě odmítá, že by Jihlava byla na odpis - Sport.cz 10. září 2017 20:48 - Praha Houževnatý nováček z Jihlavy i při svém druhém extraligovém vystoupení dával do hry hlavně bojovnost a hokejové nadšení. Nicméně na bodový zisk to v O2 areně nestačilo. Dukla už 22 let v české nejvyšší soutěži na sparťanském ledě nezvítězila, nedělní porážka 3:4 byla pro ni třináctou s tímto soupeřem v řadě. Jihlava, pro niž byl vzpruhou páteční skalp Mladé Boleslavi, přitom nebyla horším týmem. „Za to, co kluci předvedli, si nějakou bodovou odměnu zasloužili," tvrdil trenér Petr Vlk, jehož svěřenci ještě v závěru druhé třetiny vedli 2:1 a dostávali favorita do úzkých. „Měli jsme to rozehrané dobře a škoda, že jedeme domů s prázdnou," dodal jihlavský kapitán Tomáš Čachotský. Spartu zachránilo až vyrovnání 50 vteřin před koncem druhé části, kdy se Kumstát na hraně brankoviště dostal k opakované dorážce. „Gól do šatny se na nás trochu podepsal. Sparta pak byla silná na puku, my o něj jen bojovali," zamrzelo Čachotského. „Ve třetí části byli domácí aktivnější ve střelbě a spadlo jim to tam. My se netlačili tolik do zakončení," doplnil Vlk. Sparta vyhrála i ve 2. kole rozdílem jediné branky, styl Dukly ji ale zaskočil. „Kousali hodně. Výborně bruslili a hráli hodně fyzický hokej," mínil útočník Lukáš Klimek, jenž asistoval u dvou gólů vítězů. Škarek ve Spartě prožil extraligový debut Pikantní nádech mělo utkání pro jihlavského brankáře Jakuba Škarka, jenž v dresu Sparty před rokem v sedmnácti prožil extraligový debut. Po postupu s Duklou ale úvahy o přesunu do Prahy padly a setrval na Vysočině. V O2 areně ani 28 zákroky Škarek prohře nezabránil. „Všichni se ke mně ve Spartě chovali hezky, teď však pro mě byla soupeřem. Byl jsem docela překvapený, že jsme ji chvílemi přehrávali," mínil gólman. Jihlavští bojovníci předvádějí, že nikomu nedají nic zadarmo. „Chce to pokoru, ale není důvod se bát. Extraligu hrají lidi jako my. Možná jsou v něčem šikovnější, ale rozhodně to není tak, že bychom na to neměli," říkal útočník Tomáš Jiránek, jenž se v obou dosavadních zápasech zapsal mezi střelce Dukly. „ Nelíbí se mi, že se s námi automaticky počítá na dno tabulky, když soutěž teprve začala. Máme v kabině skvělou partu, bojujeme jeden za druhého a určitě máme na to, abychom se minimálně baráži vyhnuli," mínil Škarek.


Dobrý den chtěla bych se Vás zeptat zhruba 2 týdny mám jaké si puchyřky na ruce....


text: Město Písek zvedne nájem lidem v tíživé situaci 9.10.2013 07:09 Písek - Písečtí chtějí odblokovat sociální byty. Buď skončí na ulici, nebo jim zvednou nájem. Nájemníky městských bytů, kteří byt získali v tíživé životní situaci, nečekala žádná dobrá možnost. Písečtí radní nakonec kývli na mírnější variantu a zvýšení nájmu o deset korun za metr čtvereční bytu, a to u nájemníků, kteří jsou v bytu déle než tři roky. Podle starosty Ondřeje Veselého se nájemníci nesnaží svou situaci řešit. „Byty jsou určeny pro pomoc lidem, kteří se přechodně dostanou do špatné situace. Máme tam ale i nájemníka přes třináct let. To není tíživá životní situace, to je už životní standard," podotkl starosta Ondřej Veselý. Problémy se z bytů navíc přesouvaly i na veřejná prostranství. „Nelze říct, že by na Nábřeží 1. máje byla vyšší kriminalita, ale vzniklo nám tam takové malé ghetto. Nejde přeci jen o lidi zrovna sociálně orientované," dodal starosta. Důchodce František Kofroň bydlí nedaleko. „Chodím tím místem poměrně často a je pravda, že to tam často obsazují, jak se říká, nepřizpůsobiví. Plán města vítám. Na druhou stranu se ale musí pečlivě posoudit, jestli na tom lidé i po třech letech opravdu nejsou špatně," myslí si pětašedesátiletý František Kofroň. Městští úředníci doporučovali radním tvrdší variantu ukončení nájmu po třech letech, pokud bytová komise nedoporučí prodloužení. „Výjimku by dostal například invalidní důchodce. Město má dost bytů, které můžou lidé získat ve výběrovém řízení. Neblokovaly by se pak byty pro osoby v tíživé životní situaci," vysvětlila Milena Hladíková, vedoucí odboru rozvoje, investic a majetku města. Byty pro lidi v tíživé situaci mají nižší nájemné. V ostatních městských bytech se platí 60 až 80 korun za m2, tady to bylo téměř vždy 50 korun. Zdražení Písek má 64 bytů pro osoby v tíživé životní situaci. Sedmdesát procent lidí je v bytech déle než tři roky. Podle města svou situaci neřeší, zdraží jim proto nájem. Autor: Marek Prášil HLAVNÍ ZPRÁVY Paseky – Sto dvacet jedna hlasů pro a třicet tři hlasů proti. Takový je výsledek referenda, které dělali v Pasekách ohledně stavby a umístění multifunkčního hřiště na návsi. Písek – Ve čtvrtek 6. března brzy po ránu se prostranstvím na Bakalářích rozezněly motorové pily. Pracovníci Městských služeb Písek pokáceli více než stoletou lípu,... Písek – Po úmrtí zastupitele za SNK ED Toma Zajíčka bylo zastupitelstvo města neúplné. V úvodu čtvrtečního zasedání složil slib nový zastupitel Lukáš Tramba zvolený za... Diskuse DALŠÍ ČLÁNKY Z RUBRIKY CELEBRITY Šel s kamarádem venčit štěňátko, ale domů už se navrátil. Jedenáctiletého Láďu srazila v Povrlech na... celý článek › Bývalý reprezentační útočník Jan Rezek se vrací do Viktorie Plzeň. S vedením klubu vyjednává o... celý článek › EXKLUZIVNÍ ZPRÁVY Petr K. (35), který je obviněný z vraždy ženy Moniky (†36) a dcerky Klárky (†8), musel dlouhé hodiny... celý článek › Nejpůvabnější moderátorský pár českého Lucie Borhyová (35) a Michal Hrdlička (25) mají jasno! Už brzy... celý článek › Působí to jako zázračná zpráva pro fanoušky legendárního pilota formule 1 Michaela Schumachera. Podle... celý článek › Zdá se, že přátelství s Ivetou Bartošovou (47) a Josefem Rychtářem (54) je vždy po zásluze potrestáno!... celý článek › ZPRÁVY Z ČR A ZE SVĚTA Přerov - Tvrdými podmínkami by měla být podle prezidenta Miloše Zemana vázána případná pomoc Evropské... celý článek › Calgary - Třicetiletá učitelka Jennifer Masonová z katolické školy v kanadském Calgary obcovala se svým... celý článek › Praha - Výjimku z požadavků na kvalifikaci budou mít učitelé starší 55 let s víc než 20letou praxí,... celý článek › Kyjev - Vojenské misi Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) se ani dnes nepodařilo... celý článek ›


text: 3. století je období mezi 1. lednem 201 a 31. prosincem 300 našeho letopočtu. Jedná se o třetí století prvního tisíciletí. V tomto století prodělala Římská říše tzv. krizi třetího století. V oblasti Persie byla vystřídána vládnoucí dynastie Arsakovců Sásánovci, zatímco v Indii byla ukončena dlouholetá vláda Kušánů a na jejich místo nastoupili Guptovci. V Číně probíhalo období Tří království, Korea byla ovládána Třemi královstvími Koreje a Japonsko se nacházelo v období Kofun. Významné události 212 vydal římský císař Caracalla edikt Constitutio Antoniniana, na jehož základě téměř všichni mužští obyvatelé římské říše obdrželi plnoprávné římské občanství. 220 skončila v Číně vláda dynastie Chan, po níž následovalo období tří říší. cca 230 vypukl konflikt mezi římskou a sásánovskou říší, trvající do roku 628. 235–284 zažila římská říše tzv. krizi třetího století, charakteristickou politickou nestabilitou a hospodářským úpadkem. 250 začalo v Japonsku tzv. období Kofun. 251 zvítězili Gótové nad Římany v bitvě u Abrittu, v níž padl i římský císař Decius. 257–258 rozpoutal císař Valerianus velké pronásledování křesťanů. 269 porazili Římané Góty v bitvě u Naissu. Významné osobnosti Ailiános Klaudios (cca 175 – cca 235) – spisovatel a sofista Ammónios Sakkás (cca 175 – 242) – řecký filozof a zakladatel novoplatonismu Ardašír I. (cca 180 – 240/241) – zakladatel novoperské říše z dynastie Sásánovců Aurelianus (214–275) – římský císař Diocletianus (cca 244 – 312/316) – římský císař Caracalla (188–217) – římský císař Cassius Dio (cca 155 – 163/164) – římský historik Cchao Cchao (155–220) – čínský vojevůdce, ministr a básník Claudius II. (213/214–270) – římský císař Constantius I. Chlorus (250–306) – římský císař Svatý Cyprián (?–258) – biskup, spisovatel, církevní otec a světec Ču-ke Liang (181–234) – čínský vojevůdce a politik Diofantos (201/215 –85/299) řecký matematik Díogenés Laertios (180–240) – řecký historik a spisovatel Gallienus (218–268) – římský císař Héliodóros – řecký spisovatel Herodianos (cca 170 – cca 240) – řecký historik Hippolyt Římský (cca 170 – 235) – církevní otec a první vzdoropapež Iulia Domna (?–218) – manželka římského císaře Septimia Severa Kléméns Alexandrijský (cca 150 – 211/216) – spisovatel a církevní otec Kornélius (?–253) – papež Liou Chuej (cca 225 – cca 295) – čínský matematik Mání (216–277) – perský prorok a zakladatel manicheismu Nágárdžuna (cca 150 – cca 250) – indický filozof a zakladatel mahájánového buddhismu Órigenés (185–253) – teolog, církevní učitel a představitel alexandrijské školy Pappos z Alexandrie (cca 290 – cca 350) – řecký matematik a astronom Philippus Arabs (cca 204–249) – římský císař Plótínos (205–270) – novoplatónský filozof Porfyrios (232–304) – novoplatónský filozof Probus (232–282) – římský císař Septimius Severus (146–211) – římský císař Sextus Iulius Africanus (160/170 – cca 240) – cestovatel a spisovatel Šápúr I. (240/241 – 271/272) – perský velkokrál z rodu Sásánovců Tertullianus (cca 160 – cca 220) – spisovatel Vásudéva I. – kušánský král Zenobie (cca 240 – cca 271) – královna syrské Palmýry a římská vzdorocísařovna Odkazy Literatura Externí odkazy 1. tisíciletí Staletí


Knedlíčky, Játrová rýže | PZP Merlin Játrové a masové knedlíčky, játrová rýže Masové knedlíčky s rajskou omáčkou Játrové knedlíčky 4g,10g(Předvařené) Sáček 1kg, Karton 4x1kg=4kg Bez konzervantů a přidatných látek: Vepřová játra 68 % (EU),strouhanka-(pšeničná mouka,voda, droždí, jedlá sůl s jódem- (jedlá sůl, jodičnan draselný), cukr),pšeničná krupice,kořenící směs- (jedlá sůl, majoránka, cukr, pastiňák kořen sušený, cibule sušená, pepř černý mletý, mrkev kořen sušený, paprika sladká sušená, rostlinný olej řepkový, petrželová nať sušená, rajčata sušená), vaječná melanž, česneková směs- ( česnek granulovaný, pitná voda), rostlinný olej řepkový. obiloviny-lepek, vejce Játrové knedlíčky 300g(Předvařené) Sáček 300g, Karton 20x 300g=6kg Bez konzervantů a přidatných látek: Vepřová játra 68 % (EU),strouhanka-(pšeničná mouka,voda, droždí, jedlá sůl s jódem- (jedlá sůl, jodičnan draselný), cukr),pšeničná krupice,kořenící směs- (jedlá sůl, majoránka, cukr, pastiňák kořen sušený, cibule sušená, pepř černý mletý, mrkev kořen sušený, paprika sladká sušená, rostlinný olej řepkový, petrželová nať sušená, rajčata sušená), vaječná melanž, česneková směs- ( česnek granulovaný, pitná voda), rostlinný olej řepkový. obiloviny-lepek, vejce Játrová rýže – Sáček 1kg, Karton 4x1kg=4kg Bez konzervantů a přidatných látek: Vepřová játra 57% (EU), pitná voda,strouhanka-( pšeničná mouka,voda, droždí, jedlá sůl s jódem-(jedlá sůl,jodičnan draselný),cukr),pšeničná krupice kořenící směs-(jedlá sůl,majoránka,cukr,pepř černý mletý,mrkev kořen sušený,pastińák kořen sušený ,cibule sušená, paprika sladká sušená,rostlinný olej řepkový, petrželová nať sušená, rajčata sušená),vaječná melanž,česneková směs-(česnek granulovaný, pitná voda), rostlinný olej řepkový. obiloviny-lepek, vejce Masové knedlíčky 10g Sáček 1 kg, Karton 4 kg Bez konzervantů a přidatných látek:Vepřové maso 61% (EU), pitná voda, strouhanka- (pšeničná mouka, voda, droždí, jedlá sůl s jódem-(jedlá sůl, jodičnan draselný), cukr),pšeničná mouka, pšeničná bílkovina- lepek, vaječná melanž, česneková směs -(česnek granulovaný,pitná voda), kořenící směs-( jedlá sůl,majoránka,paprika sladká mletá,cukr,pepř černý mletý,mrkev kořen sušená, petrželová nať sušená,cibule sušená,rostlinný olej řepkový, rajčata sušená, paprika sladká sušená), řepkový olej, petrželová nať. obiloviny-lepek, vejce Masové kuličky 5g Sáček 1 kg, Karton 4 kg Bez konzervantů a přidatných látek:Vepřové maso 61% (EU), pitná voda, strouhanka- (pšeničná mouka, voda, droždí, jedlá sůl s jódem-(jedlá sůl, jodičnan draselný), cukr),pšeničná mouka, pšeničná bílkovina- lepek, vaječná melanž, česneková směs -(česnek granulovaný,pitná voda), kořenící směs-( jedlá sůl,majoránka,paprika sladká mletá,cukr,pepř černý mletý,mrkev kořen sušená, petrželová nať sušená,cibule sušená,rostlinný olej řepkový, rajčata sušená, paprika sladká sušená), řepkový olej, petrželová nať. obiloviny-lepek, vejce Masové knedlíčky s rajskou omáčkou 600g Vanička 0,600g, Karton 8x 0,600g=4,8kg Bez konzervantů a přidatných látek: Složení masových knedlíčků: Vepřové maso 61% (EU), pitná voda, strouhanka- (pšeničná mouka, voda, droždí, jedlá sůl s jódem-(jedlá sůl, jodičnan draselný), cukr),pšeničná mouka, pšeničná bílkovina- lepek, vaječná melanž, česneková směs -(česnek granulovaný,pitná voda), kořenící směs-( jedlá sůl,majoránka,paprika sladká mletá,cukr,pepř černý mletý,mrkev kořen sušená, petrželová nať sušená,cibule sušená,rostlinný olej řepkový, rajčata sušená, paprika sladká sušená), řepkový olej, petrželová nať. Složení rajské omáčky: Vývar z vepřového masa 56%, rajčatový protlak-( pitná voda,rajčatový protlak,cukr,jedlá sůl),kořenová zelenina- (mrkev, celer, petržel, pastinák),rostlinný olej řepkový, pšeničná mouka, pitná voda, cibule, cukr, jedlá sůl, pepř černý, nové koření, skořice, bobkový list. obiloviny-lepek, vejce, celer


Almanach Labyrint 2006 : ročenka revue Labyrint / [editor Joachim Dvořák] Almanach Labyrint 1999 : ročenka revue Labyrint Labyrint revue : časopis pro kulturu. 29-30(2011) Labyrint revue : časopis pro kulturu. 23-24(2008) Almanach Labyrint 1995 : ročenka revue Labyrint Východ, Západ / Salman Rushdie ; [přeložil Pavel Dominik, Stanislava Pošustová ; ilustroval Michal Cihlář]


LEINOS 850.401-venkovní olejová barva ocelově šedá 2,5l 810-základ pod bílý lak 820 850-venkovní olejová barva Úvod »LEINOS-barvy, laky a základy» LEINOS 850.401-venkovní olejová barva ocelově šedá 2,5l LEINOS 850-venkovní olejová barva - ochrana dřevěných konstrukcí v exteriéru, krycí paropropustná barva s ochranným filmem proti napadení houbami, tvoří elastický nátěrový film. Nevhodná na vodorovné plochy. Číslo produktu: L-850.401 002500 Naše cena bez DPH : 1 786,20 Kč (70,23 EUR) 2 161,30 Kč (84,97 EUR) Chrání všechny dřevěné konstrukce ve venkovním prostředí. Krycí paropropustné lakování na všechny dřevěné konstrukce ve venkovním prostředí. Nevhodné na okenní drážky, sedací a podlahové, resp. vodorovné plochy ve venkovním prostředí vystavované povětrnostním vlivům! Dobré na neopracované dřevo. Dobrá krycí schopnost. Tvoří elastický nátěrový film. Paropropustná, s ochranným filmem proti napadení houbami, odolná proti slinám a potu podle DIN 53 160. 014 žlutá kukuřičná, 057 švédská červená, 064 zemitě hnědá, 104 hroznově černá, 123 fríská modrá, 204 starobílá, 400 jedlově zelená, 401 ocelově šedá lněný olej, tungový olej, vařený tungový olej, ricinový olej, estery přírodních pryskyřic, isoparafín, kaolín, křída, oxid křemičitý, oxid hlinitý, mikrokrystalický vosk, minerální pigmenty, oxid zinečnatý, jodo-propynyl-butyl-carbamat, sušidla. Obsah VOC tohoto výrobku je max. 290 g/l. Limitní hodnota EU činí max. 400 g/l (kategorie e od roku 2010). Podklad musí být suchý, pevný, čistý, zbaven tuku a prachu, a nesmí být savý. Neošetřené, drsné dřevo nejprve vykartáčujte. Podklad musí být suchý, pevný, čistý, zbaven tuku a prachu, a nesmí být savý. Neošetřené, drsné dřevo nejprve vykartáčujte a natřete LEINOS Impregnací na dřevo 150. Proveďte šetrnou aplikaci nátěrem, válečkem, nástřikem při teplotě okolí a povrchu nad 15 °C. Je nutné provést 2 nátěry. Výrobek je připraven k použití. Před použitím pečlivě promíchejte! Při 20 ° C a 50 % relativní vlhkosti vzduchu: suché proti prachu po cca 12 hodinách. Suché a přetíratelné po cca 24 hodinách. Tento systém potřebuje ke schnutí dostatečné množství vzdušného kyslíku. Proto se v případě nedostatečné cirkulace vzduchu postarejte o dobré vyvětrání, např. pomocí ventilátoru. Zabráníte tak tvorbě zápachu. Cca 55-85 ml/m2 na jednu vrstvu na hoblovaném či broušeném dřevu. Tedy z balení 0,75l - cca 10,5m2, z balení 2,5l - cca 35m2. Na drsném dřevu je spotřeba mírně vyšší. Nanášejte šetrně, zabráníte tak nedostatkům při schnutí! Skladujte v suchu a chladu. Neotevřené balení je trvanlivé minimálně 2 roky. Otevřený obal dobře uzavřete. Zbytky přeplňte do menších nádob. Podle místních, úředních předpisů. Zaschlé zbytky produktu můžete předat do komunálního odpadu. Katalogové čísloodpadu EAK 08 01 11. LEINOS Ředidlo 200. Opakovaná expozice může způsobit vysušení nebo popraskání kůže. Obsahuje Iodo-2-propynyl-butylcarbamate. Může vyvolat alergickou reakci. Na vyžádání je kodispozici bezpečnostní list. Uchovávejte mimo dosah dětí. Odstraňte obsah/obal v souladu s místními/regionálními/národními/mezinárodními předpisy. Pracovní materiály napuštěné produktem, jako např. čisticí hadry, houbičky, brusný prach apod. s nezaschlým olejem, uchovejte neprodyšně uzavřené v kovových nádobách nebo ve vodě, a poté zlikvidujte. V jiném případě existuje nebezpečí samovznícení z důvodu obsahu rostlinného oleje. Samotný produkt není samozápalný. Během schnutí dbejte o dostatečnou ventilaci. Z důvodu použitých přírodních surovin se může vyskytovat zápach typický pro tento druh výrobku. Při použití stříkacích pistolí noste schválenou ochranu dýchacích cest. Při broušení noste masku chránící proti jemnému prachu!


archiweb.cz - Ministerstvo kultury udělilo granty, jsou o trochu vyšší než loni Ministerstvo kultury udělilo granty, jsou o trochu vyšší než loni 11.04.2007 11:25 Praha - Ministerstvo kultury (MK) oznámilo, že letos rozdělí v grantech pro čtyři umělecké oblasti přes 82 milionů korun. Spolu s podporou pravidelných festivalů půjde na živé umění přes 140 milionů korun. Oproti loňskému roku je to o 46 milionů korun více. Samotné granty jsou oproti loňskému roku navýšeny o 12 milionů korun. ČTK to sdělila tisková mluvčí ministerstva kultury Marcela Žižková. Výsledky grantů jsou přístupné na internetové stránce MK. Údaje tam uvedené se trochu liší od dat uvedených mluvčí; podle ní je rozdíl dán povinným vytvořením rezervy, která dle loňského příkazu ministra může činit až deset procent prostředků určených na granty. V tomto případě může tedy činit až osm milionů korun. Peníze na grantové řízení jdou v rámci rozpočtu MK přes program kulturní aktivity. Na ministerstvu je tento jediným a klíčovým pro financování nestátních kulturních aktivit. Podle odhadů Rady uměleckých obcí a Iniciativy pro kulturu chybí již několik let na tento program 300 milionů korun ročně. Program kulturní aktivity měl ve schváleném rozpočtu na loňský rok 365 milionů korun, letos má 497 milionů korun. Na podzim roku 2005 se po veřejných protestech podařilo prostřednictvím sněmovny navýšit tento rozpočet na rok 2006 o 100 milionů korun. Grantová řízení však byla v loňském roce v rozporu s rozhodnutím sněmovny posílena jen o 20 milionů korun, jak letos úřad přiznal. Kritizovanou praktikou při rozdělování peněz bylo také to, že z programu kulturní aktivity dostávaly příspěvky pravidelné festivaly - letos pro ně ale MK vyčlenilo peníze jako pro takzvané prioritní akce. Každoročně se však také miliony korun rozdělují na základě "doporučení porad vedení MK", jak se uvádí ve výročních zprávách úřadu; tyto peníze neprocházejí výběrovým řízením, projekty dostávají podporu přímo. Více než podfinancované grantové řízení vadí lidem z oboru tato neprůhledná praxe. Stejná kritika se snáší na pražský magistrát, který každoročně rozděluje desítky milionů korun na kulturní granty a v procentuálním vyjádření věnuje ze svého rozpočtu na kulturu mnohokrát více než stát. Dalších několik desítek milionů korun ale Praha rozdělí v rámci takzvaného partnerství. Část peněz vždy jde podnikatelským subjektům, to se nelíbí příjemcům grantů z řad umělců, ale ani některým zastupitelům. Minulý týden město rozhodnutí o udělení partnerství v celkové výši 40 milionů korun odložilo. Do ministerských grantů, které spadají do gesce odboru umění a knihoven, patří řízení v oborech divadlo, tanec, výtvarné umění a hudba. Oproti loňsku komise letos nejvíce "přilepšily" divadlu. Loni šlo na divadelní projekty 20 milionů korun, letos půjde 25 milionů. Podělí se o ně 90 projektů. Tanec letos dostane 11 milionů korun oproti loňským osmi. Rozdělí si je více než 60 žadatelů. Odborníci každé zvýšení podpory vítají, přesto potřeby oboru odhadují na dvojnásobek této sumy. Žádosti o granty letos byly na celkem 34 milionů korun. Hudba dostane letos od státu v rámci grantů celkem 23 milionů korun, o tři miliony více než loni. Celková suma požadovaná v přihláškách do grantů byla 69 milionů korun. Divadla a orchestry ale dostávají peníze také z ministerského programu podpory profesionálních divadel a orchestrů. Letos do něj půjde 82 milionů korun, v loňském rozpočtu to bylo jen 39 milionů korun. Později vláda na návrh ministra Vítězslava Jandáka přidala do programu 25 milionů korun. Zástupci uměleckých obcí a řada dalších lidí pracujících v kultuře však vidí potřeby zmíněného programu na 100 milionů korun. Výtvarné umění dostane letos něco málo přes 23 milionů korun a oproti loňskému roku si polepšilo o 600.000 korun. Výběr z udělených grantů: Spolek Obecní dům Brno: Elly Oehlerová, Oskar Oehler 150.000,- Spolek posluchačů arch.: Olověný Dušan 75.000,- Fakulta arch.ČVUT Praha: DUTCH LADIES 50.000,- sympozia, tvůrčí dílny: EUROPAN CZ: EUROPAN 9 CZ 100.000,- Kruh,O.S.: Kruh, přednášky 50.000,- Zlatý řez,O.S.: Zlatý řez 350.000,- ARCHIWEB: archiweb.cz 120.000,- Muzeum města Brna: Jiří Kroha 200.000,- VŠUP: 3+1:bytová kultura 70. let 80.000,- Zlatý řez: Souč.česká architektura 40.000,- celoroční výstavní program: Centrum nové arch.: Celoroční program 50.000,- Dan Merta: Celor.program Gal. J. Fragnera 500.000,- Centre for Central Europ.Arch.: Celoroční program 400.000,- > kompletní výsledky


20. 7. 2012 AEIOUY? OUYA! Ouya je poměrně ambiciózní projekt. Na jedné straně je tady vlna nadšení z řad mnoha hráčů a řekl bych zejména hackerů. Mít přístroj na bázi Androida, ale připojený k televizi a s gamepadem - a toto zařízení používat jak na oficiální hry, tak na emulátory všeho druhu? Nezní to špatně a avizovaná cena $99 je prostě skvělá a zřejmě by mne inspirovala ke koupi, i kdyby to nakonec stálo za pendrek. Je tady ovšem spousta otazníků. Přeskočme ty, které se týkají primárně vývoje samotného hardwaru. Nedokážu posoudit, nakolik je cena konzole reálná z hlediska výroby či následné dotace prodejů. Potenciální výhody a nevýhody vidím jinde. Pro Ouyu by byla obrovský výhoda, kdyby ji vzal pod křídla přímo Google. Propojit tento kus hardwaru s oficiálním Android Marketem a dodávat k vybraným titulům patch pro podporu gamepadu - to by byl obrovský impuls ke koupi. Již nyní bychom tak mohli vedle Angry Birds prohánět například GTA3, Max Payna nebo třeba Shadowgun na velké obrazovce a to vše v jedné krabičce. Pro retrohráče je pak možnost emulátorů v podstatě ekvivalentem sedmého nebe, neboť Android je silná a podporovaná platf 1000 orma, na kterou se lze spolehnout. I kdyby ale Ouya zůstala samostatným subjektem, je výběr podporovaných her dané platformy úctyhodný. Podpora gamepadu je diskutabilní, populární tituly se jistě dočkají nějakého patche. Ale i hry bez podpory gamepadu budou v pohodě hratelné díky možnosti "namapovat si tlačítka na virtuální touchscreen" (nepředpokládám, že by tam tato možnost nebyla, protože jinak gamepad ztrácí smysl). Nabídka her je obrovská a umím si představit, že mnoho z nich bude zajímavé hrát na televizi (ať už to hře pomůže nebo ublíží). Proti Ouye hovoří podle mne dva zásadní body. Nejprve hardwarová konfigurace. Většina nových atraktivních her vyžaduje opravdu výkonný hardware. Ve světě mobilů a tabletů to pak znamená každoroční posun hranic výkonu každé generace. Přechody z jednojádrových procesorů na dvou- a čtyřjádrové jsou velice rychlé, lidé si zvykli kupovat si nový telefon snad každý rok - a výkonnostní skok mezi telefony je v současné době dramatický. Oproti domácím konzolím by se asi dalo říci, že zde existuje lépe definovatelný strop. Tím chci říci, že Ouya by teoreticky mohla přežít i dva, tři, možná i čtyři roky s dostatečně naddimenzovaným výkonem oproti svým mobilním bratrům. Tím pádem by si Ouya udržela podporu vývojařů her a aplikací. To by bylo obrovské plus. Jenže právě není jisté, zda čtyřjádrová Tegra3 a 1 GB RAM je opravdu dostatečně naddimenzovaný hardware na to, aby na něm běžely hry designované pro špičkový hardware za rok a či více let. S tím souvisí fakt, že výstup z konzole bude nejspíš 720p nebo 1080p pro podporu klasického televizního standardu. Jenže už nyní se iPad chlubí rozlišením 2048 x 1536 a není pochyb, že ostatní výrobci budou tento trend následovat. Určité reprezentativní hry by pak na Ouye musely běžet v přepočítaném nižším rozlišení a umím si představit i sníženou čitelnost textů. Přece jenom na tablet či telefon se díváme ze vzdálenosti pár decimetrů, takže si takový vývojař může dovolit udělat písmo relativně malé. Ze dvou metrů na běžné LCD televizi se snadno může stát celá řada her těžko hratelných. Poslední problém je nejrozporuplnější. A sice - opravdu chceme hrát mobilní, obvykle dotekem ovládané hry, na televizi? Totiž - hry, které by potřebovaly joystick, takových je na mobilních zařízeních celá řada. Jenže obvykle ty samé hry jsou již dávno k dispozici na platformy, které joystick mají (zde počítám veškeré porty her typu Another World, Alien Breed, GTA3 a nekonečnou plejádu nejrůznějších klonů), čili není to důvod pro Ouyu. Hry, které potřebují dotekové ovládání pak můžeme hrát pouze na omezeném touchpadu v rámci gamepadu - a tím hratelnost spíš ubít, než rozšířit. Můžu milovat stovky her na Androidu, ale to není důvod tyto hry zkoušet znova na touchpadu a televizi. Je to asi jako hrát Quake na notebooku bez myši, jenom pomocí touchpadu. Je to krok špatným směrem, když se bavíme o herním hledisku. Jediné, co tedy "zbývá", jsou emulátory. Jenže - jak je to s tím "Hackers welcome", když Ouyu není třeba nijak hackovat a lze si stáhnout z nepřeberné nabídky z obchodu? Je opravdu hezké, že je možné si zařízení rootnout bez ztráty záruky, ale reálný zisk z hlediska zábavy je skoro nulový. Potenciální zákazník, který by chtěl zařízení hackovat, již doma jistě dávno Playstation, XBOX nebo něco od Ninten 1000 da, řádně upravené pro provoz emulátorů. Nebo má doma jakékoliv laciné PC, případně Rapsberry, se kterým se dá pořádně hackovat. Možná, že Oyua je cilená na hackerské wannabe, pro "casual hackery", těžko říci. Z mého úhlu pohledu bych ale řekl, že není důvod kupovat další krabici, která umí to samé, co všechny moje krabice doma; přičemž to, co moje krabice doma neumí (hry z Android Marketu) si neumím pořádně na televizi představit (ať už kvůli ovládání nebo výkonu). Čili suma sumárum - na jedné straně je silný a stabilní ekosystém, o který se Ouya může opřít a který je podle mého názoru jediným esem v rukávu. Na straně druhé je pouze strach, nejistota a pochybnosti. Otázky jako proč, jak, na co a za kolik jsou na místě a až do představení nějakého funkčního prototypu, případně do doby akvizice s Googlem, mám dojmy z konzole smíšené. Chtěl bych to vidět nejprve v praxi, teprve pak koupit. Na Kicktarter žádné peníze nedám. Jenže tlachání na blogu je jedna věc, zájem zákazníků je věc druhá. Ouya za pouhých deset dní vybrala přes PĚT MILIONŮ DOLARŮ a ještě dvacet dní zbývá! A to si projekt původně řekl o necelý milion. Zkusme na chviličku vytáhnout kalkulačky a udělat si hrubý náhled, jak je projekt finančně pojištěný. Ouya stojí sto dolarů, přičemž samotný gamepad nabízejí za třicet. To znamená, že konzole samotná stojí jen sedmdesát dolarů. Procesor Tegra3 běží přibližně na 1.4 GHz. Pokud laicky (opravdu laicky) řeknu, že sedmdesát dolarů je dvojnásobek ceny Rapsberry s výkonem 700 MHz, začínají čísla sedět. Tegra samotná stojí asi $20, takže zbylých $50 klidně může zaplatit desku, bednu, práci čínských dětí. Jasně, tady nehraje roli jen cena procesoru, ale postavit Rabsberry zkrátka stojí $35 a postavit přibližně (papírově) dvakrát silnější Oyu může tedy stát $70 (tedy zahrnuje to veškeré výrobní náklady. Poštovné si musíme zaplatit sami). Výrobní cena konzole prakticky nezaručuje žádnou marži, ale to ani nutně nemusí - nesmí generovat hlavně žádnou ztrátu. Vydělat se dá na gamepadech - $30 je podle mne přestřelená cena za "noname" kus hardwaru, čili tady prostor pro zisk existuje, i když není velký. Ouya může na Kickstarteru vybrat kolik chce, ale nezapomínejme, že všichni, kdo do projektu vrazí více, než $99, mají Ouyu koupenou - čili s jejich penězi nejde manipulovat, investovat do vývoje samotného projektu. Pouze částky nad nebo pod hranicí $99 vytvářejí reálný základ pro vývoj. Dal jsem si tu práci a spočítal jsem aktuální stav. (Nevím samozřejmě, kolik přesně daní lidé přispěli, vždy vycházím z minimální částky - výsledná čísla budou tedy odlišná). Celková suma: $5.215.994 Počet příspívajících: 40.805 Z toho pod $99: 2.591 (celkem: $45.830) Z toho $95 / $99 (cena komplet konzole): 34.953 (celkem: $3.361.347) Nad $99: 2.312 (celkem $985.396 minus cena konzolí (2.312 * 99) $228.888 = $756.508 Částka, která nebude použita na výrobu konzolí: $802.338 Zde končí moje laická matematika (navíc se značně nepřesnými čísly), která ale v hrubých číslech naznačuje základní problém. I když zájemců o konzole je mnoho, drtivá většina vybrané částky padne na výrobu samotné konzole a příslušenství. Je ale možné za $800.000 nastartovat takovýto projekt, zaplatit vývoj, lidskou sílu, prototypy, legislativní úkony dříve, než se začne konzole vůbec vyrábět a prodávat? Jako laik nemám představu, kolik může stát "všechno to okolo krom výroby samotné". Druhou věcí samozřejm a90 je, že financování na Kicstarteru má momentálně ještě dvacet dní na zvýšení této částky. Řekněme ale, že poměr peněz vybraných a utracených za výrobu samotnou zůstane stejný, takže vybere-li Ouya například $10.000.000, na nevýrobní procesy půjde přibližně 1.6 milionu dolarů. Tato logika by ale měla platit i obráceně. Čili že vybrala by Ouya nakonec milion dolarů, o který si projekt původně řekl, zbylo by na nevýrobní procesy pětkrát méně, tedy $160.000! Nějakou takovou kalkuaci, ve smyslu naprostého minima, měli autoři projektu zřejmě na mysli. Bylo by možné zaplatit za frameworky, licence a vývoj z této částky? Nejsem si jistý, ale s jistotou to nemohu říci. Pokud mé odhady nelžou, tak nakonec vyberou ještě nějaký ten milion navrch, takže si umím představit, "že by to jako šlo". Rád bych si ale poslechl fundovaný názor někoho od fochu, třeba v komentářích (díky předem). Opravdu měla být Ouya původně super low-costovým projektem? Je možné za 160 tisíc vyvinout hardware a zaplatit vše nesouvisející s výrobou? A za 800 tisíc? Za milion a půl? A je vůbec výrobní proces v ceně $99 reálný? Pointa ale je, že čistě z marketingového a mediálního hlediska Ouya již nyní vyhrála. Píše se o ní naprosto všude, včetně renomovaných blogů (checht) a přestože nejde vždy o povzbudivé a pozitivní texty, Ouya se může již nyní pochlubit tím, že pětinásobně překročila svůj finanční plán, skloňuje se ve všech pádech (checht podruhé). Pokud se někdo šeredně nepřepočítal, tak Ouya nebude prodělávat, najde si své publikum. V době, kdy Microsoft mění svůj XBOX 360 na multimediální ála SmartTV centrum zábavy v ceně $99 (plus povinné několikaleté předplatné XLive); kdy hlavní příjmy herních konzolí nejsou z her, ale z reklamy; kdy majorita hráčské obce doslova ulítává na casual hříčkách (o které by si hardcore hráč neopřel ani kolo) - v tomto světle by se Ouya mohla snadno stát leaderem v nové oblasti. To je asi tak to hlavní sdělení. Ouya je něco, co tady ještě nebylo. Domácí systém, který se opírá o mobilní ekosystém. Někdo by řekl: kozel zahradníkem. Nedávám Ouye šance, co se nějaké revoluce týče. Tomu prostě nevěřím, i když by to mohla skutečně být zajímavá odpověď na AppleTV - kdyby Ouyu koupil Google. Přesto si nemyslím, že by Ouya měla skončit fatálním neúspě 1000 chem. Pochybuji, že si autoři projektu nespočítali "má dáti - dal" předem. Evidentně mají nějaký plán, který chtěli za milion dolarů zrealizovat. Na druhou stranu je podezřelé, že v "první várce" počítají s pevně daným počtem prodaných konzolí, cca 100.000 kusů, což by při vybraných $99 znamenalo dosažení žádaného milionu na Kickstarteru. Vyvolává to dojem, že vývoj a výroba konzole bude ještě levnější, než jsme si mysleli. A nezapomeňte do budoucna - Ouya se bude vyrábět i po ukončení Kickstarteru. Bude se muset z něčeho zaplatit reklama, marketing, podpora vývojařů či podpora ze strany Googlu a tak dále. Z čeho bude Ouya generovat zisk? Otázky, samé otázky. Ouya momentálně neexistuje. Ouya jsou dva vyrenderované obrázky a stránka na Kickstarteru. Nic víc, nic míň. Možná proto bych ten hype trochu krotil - o této konzoli víme méně, než o Yettim. Nevsadil bych si ani omylem. Ale pokud to vyjde, budu jedině rád. Každá konkurence je vždy vítána. 2 komentáře: Ahoj Dave, trosku z jineho soudku, ale mohlo by te zaujmout:OdpovědětVymazat http://dingoo-scene.blogspot.cz/ (handlendy s dotykovou obrazovkou, Androidem, schopne emulovat vetsinu stareho herniho HW - NES, SNES, PS1, N64 + samozrejme moznost hrat Android hry)Odpovědi Jo, Dingo znám, stejně jako Pandoru - míval jsem taky kdysi GP32. Ale u těhle "neofiko" systémů jsem vždy měl pocit, že trávím víc času s konfigurací emulátorů, než hraním. Dneska to ale asi není nutně problém.Vymazat


2018 ŘíjenZPRAVODAJSTVI24.CZ | ZPRAVODAJSTVI24.CZ Unikátní zážitek v podobě Mezinárodní noci saunových ceremoniálů nabídne svým návštěvníkům nejmodernější tuzemský aquapark Aqualand Moravia. Své umění zde totiž již 20. října předvedou saunoví mistři z tuzemska, Slovenska i Rakouska. Milovníci saunování si tak užijí noc plnou saunových rituálů pod ve... Propan-butanové láhve jsou díky nezávislosti na rozvodných sítích využitelné prakticky kdekoliv. Třetina lidí je používá sezónně na chatách či chalupách, při grilování nebo v karavanech. Skoro polovina uživatelů ale přijde do styku s PB láhví celoročně. Při správné údržbě a manipulaci jsou naprosto b... Záměr ministerstva zemědělství týkající se zákazu prodeje potravin za podnákladové ceny by jednoznačně narovnal český maloobchodní trh. Pomohl by zejména tradičnímu trhu. Dlouhodobě ho totiž ničí cenová politika velkých řetězců, kde se často objevují produkty, jejichž ceny jsou pod výrobními náklady.... Pasportizace, neboli zaevidování majetku obce, je pro řadu radnic nepříjemnou povinností. Zatímco některé k ní přistupují, jen aby ji splnily, jiné jdou i za její rámec. Důkladně provedený pasport veřejných komunikací či veřejného osvětlení zavedený do moderního geoinformačního systému jim totiž může... Zhruba 14 % občanů ČR starších 18 let nebydlí v místě svého trvalého bydliště a v době voleb tak musí buď cestovat, nebo si vyřídit voličský průkaz. V absolutních číslech je to více než milion voličů. Vyplývá to z průzkumu, který pro Institute for Democracy 21 (IFD21) vypracovala agentura MEDIAN. Kaž... Nižší náklady i kratší čekací doba. To jsou hlavní výhody, které se pojí s pořízením nového domácího příslušenství či například revizí starého mimo hlavní sezonu. Ačkoliv se výrobci snaží tuto přidanou hodnotu zdůrazňovat, u českých uživatelů stále naráží na předsudky či snahy pořídit si konkrétní pr...


text: Speciální armatury a příslušenství Armatury pro jadernou energetiku Armatury pro jadernou energetiku vycházejí ze standardních armatur pro běžné energetické procesy. Při jejich konstrukci jsou zohledněny požadavky uvedené v předpisech určených pro konstrukci a výrobu armatur v jaderné energetice jako VTP87, normativně technická dokumentace A.S.I., apod. Dle požadavků zákazníka tyto armatury splňují podmínky uvedené ve vyhláškách č.309/2005Sb. či č.132/2008Sb., případně jiných odpovídajících předpisech. Armatury slouží k uzavírání a regulaci průtoku a tlaku protékajícího média. Obvykle jsou vybaveny ovládáním ručním kolem či elektropohonem. Vyrábějí se jak v přívařovacím tak v přírubovém provedení s připojovacími rozměry dle odpovídajících norem či požadavků zákazníka.


text: Slovo Jupiter může znamenat: Jupiter (mytologie) – římský bůh; o podobné postavě z řecké mytologie pojednává článek Zeus. Jupiter (planeta) – planeta sluneční soustavy Jupiter-C – americká suborbitální raketa Bristol Jupiter – britský hvězdicový motor PGM-19 Jupiter – americká balistická střela středního dosahu Woodford machine Jupiter – britské lidskou silou poháněné letadlo Symfonie č. 41 Wolfganga Amadea Mozarta zvaná "Jupiter" Jupiter – první disk alba Stadium Arcadium od skupiny Red Hot Chili Peppers. Jupiter (továrna) – továrna na Ukrajině, poblíž města Pripjať Externí odkazy


text: Počas prvého májového víkendu sa v Bruseli stretli tri stovky ľudí z väčšiny členských štátov Európskej únie. Odmietli súčasnú neoliberálnu politiku EÚ a hovorili o demokratických alternatívach k nej. Jedným z rečníkov na konferencii bol aj šéfredaktor Deníka Referendum Jakub Patočka. Během minulého víkendu se v Bruselu po dvou dnech diskusí a debat zrodila nová panevropská síť občanských iniciativ sjednocená odporem proti převládající neoliberální politice Evropské unie a snahou prosazovat sociální, ekologické a demokratické alternativy vůči ní. Takový je výsledek konference EU In Crisis (Analyzes, Resistence and Alternatives to Corporate Europe), která se konala 5. a 6. května 2012 v Bruselu u příležitosti patnáctého výročí vzniku organizace Corporate Europe Observatory. Organizace původně vznikla s cílem popisovat a analyzovat vliv korporací na tvorbu rozhodnutí EU. A právě tomuto fenoménu se dnes běžně přičítá scestné směřování EU. Z původních outsiderů evropské politické debaty se tak stává mainstream kritického prostředí. Na konferenci pořádané CEO se sešlo zhruba tři sta účastníků z takřka všech zemí Evropské unie. Velkou většinou tvořili zástupci rozličných občanských iniciativ oponujících neoliberalismu, přítomní ale byli rovněž zástupci podobně orientovaných odborů a parlamentní demokratické levice. Zakladatelka Transnational Institute, který byl spolupořadatelem konference, a živoucí legenda hnutí proti neoliberalismu Susan Georgeová s potěšením poznamenala, že lidé z různých koutů Evropy začínají o příčinách současné krize hovořit velmi podobnou řečí. Prohlubující se shoda v tom, že bez zlomení politické moci korporací a finančních trhů, se nepodaří zachránit ani demokracii, ani sociální vymoženosti posledního půlstoletí, ani přírodu, byla základním tónem konference. Mezi účastníky panovala jasná shoda v tom, že je nutné odmítnout tzv. Pakt stability, poněvadž politika úspor v zájmu bank a korporací je absolutně neobhajitelná. Jakkoli do prohlášení vydaného jako závěrečný dokument po konferenci se to příliš nepromítlo, velká část účastníků se shodovala v tom, že nejen z ekologických důvodů už není možný ani návrat k čistě neokeynesiánským řešením. Mezi řečníky konference, jejíž program si lze stáhnout zde, patřili například Jan Willem Goudriaan, náměstek generálního tajemníka Evropské federace odborů ve veřejných službách, portugalská ekonomka Mariana Mortaguaová, poradkyně klubu Levého bloku v portugalském parlamentu, Brendan Young z vedení irské kampaně za odmítnutí tzv. Paktu stability v referendu i další představitelé obdobně zaměřených španělských, italských i řeckých občanských iniciativ. (Částečný přehled řečníků vystupujících na konferenci lze najít zde.) Jediným vážnějším stínem na jinak po všech zdařilé akci byl dosud nevysvětlený incident, kdy belgické úřady znemožnily vstup do země filipínskému poslanci Waldenovi Bello. Jeden z nejpronikavějších současných kritiků neoliberalismu, kterého známe i z vystoupení během pražského summitu Mezinárodního měnového fondu a Světové banky v Praze, měl na konferenci promluvit o současné situaci Evropské unie z pohledu zemí Třetího světa. Prohlášení organizátorů akce k události si lze přečíst zde. Několik z řečníků vystupujících na konferenci dalo organizátorům k dispozici své eseje, které představují vynikající zdroj kritického myšlení o současné situaci v Evropské unii a jejím dalším směřování. Přečíst si je lze zde. Autor této zprávy vystupoval na konferenci v bloku Krize a demokracie společně s již zmíněnou Susan Georgeovou s příspěvkem, v němž vedl paralelu mezi současnou situací EU a situací v polovině osmdesátých let. Připomněl, že vize vtělená do manifestu české opozice z roku 1988 nazvaného Demokracie pro všechny, nebyla vizí neoliberálismu či korporátního kapitalismu, nýbrž ekologicky a sociálně citlivé demokratické společnosti, a navrhl, abychom se k tomuto programu vrátili, tentokrát na evropské úrovni. První dvě videa z konference s proslovy spoluzakladatele CEO Oliviera Hoedmana a kritického ekonoma Trevora Evanse lze sledovat zde. Videa s dalšími vystoupeními by se měla objevit v krátké době. Ke konkrétním společným plánům účastníků akce patří podpora protestů proti politice Evropské centrální banky, které se budou konat 16. – 19. května ve Frankfurtu nad Mohanem, dále podpora kampaně proti další privatizaci vodárenských a kanalizačních služeb a podpory se dostalo rovněž kampani za irské Ne Paktu stability v referendu, které se koná 31. května. Prevzaté z Deníka Referendum. Foto: archív CEO. Back


text: První body pro Grosse: našel 13 milionů na akcie - Aktuálně.cz První body pro Grosse: našel 13 milionů na akcie 2. 10. 2007 23:55 Jaroslav Tvrdík žertuje se Stanislavem Grossem na sjezdu ČSSD. Exministr obrany byl považován v ČSSD za "Grossova muže" v době, kdy politická hvězda mladého expremiéra stoupala. Oba muži měli ve své době velmi blízké vztahy k podnikatelce Libuši Barkové. Právě přátelství s touto ženaou uspíšilo Grossův politický pád. Tvrdík pracuje ve strukturách ČSSD dodnes. | Foto: Ondřej Besperát, Aktuálně.cz Nová fakta o zákulisí obchodu s akciemi Praha - Stanislav Gross vyřešil obratem žádost slovenské společnosti Key Investment, která mu půjčila na mnohamilionový obchod s akciemi Moravia Energo, aby složil další jistinu. Během několika málo hodin přišlo slovenské firmě 13 miliónů korun z českého účtu v Commerzbank. Bývalý premiér tak vyhrál další kolo souboje s magnátem Tomášem Chrenkem, v níž jde o to, komu budou patřit zmíněné akcie. Gross coby soukromník rozehrál hru, na jejímž konci může být vstupenka do světa byznysu, nebo pád. Na operaci s akciemi Moravia Energo, kterou Chrenek většinově ovládá, Gross už nemůže finančně tratit. Že by však bývalý premiér ve finále vyšel z duelu Chrenek-Gross jako vítěz se stovkou miliónů v kapse, je zatím nepravděpodobné. Události posledních dní, jak je z rozhovorů s přímými či nepřímými aktéry příběhu sestavil deník Aktuálně.cz, vypovídají o expremiérovi dvě věci: transakci s akciemi má promyšlenou (nebo má dobrého rádce) a ani zdaleka neztratil svůj někdejší vliv. První kolo 1:0 Úvodní část podnikatelské bitvy mezi Chrenkem a Grossem skončila v pondělí krátce po poledni. Nákup akcií firmy Grossovi částečně financovala Key Investments, která až do splacení třináctimiliónového dluhu (plus cca čtyř miliónů na úrocích) měla akcie v zástavě. Aby ochránili své investice, přistoupili po událostech posledních dní zástupci Key Investments k razantnímu kroku: vyzvali Grosse, aby dozajistil akcie dalšími penězi. Ve stejné době Tomáš Chrenek oznámil, že Grossovi nebude vyplácet dividendy a on tak nebude na splácení dluhu mít. "A očekávám, že se jeho investor na mě obrátí a bude mi je chtít prodat," věřil Chrenek. Expremiér byl rychlejší, výzvu Key Investment o složení další jistiny vyřešil hned v pondělí. Chrenek tak musí znovu hledat nového Grossova mecenáše (který stojí za zmíněnými novými 13 miliony), zda by mu akcie neprodal. Opět tajemství I když Chrenkův atak Gross odrazil, otázky ohledně transakce opět nabyly. Už podruhé je na stole otázka, kdo bývalému předsedovi vlády finančně kryje záda: Kdo byl ochoten rychle složit třináct miliónů, aby Gross vyplatil Key Investments? Při zjišťování prvního mecenáše byla situace jednodušší: do operace bylo zapojeno víc lidí a existovaly o ní stopy v podobě listin založených u obchodního soudu. Identita nového investora je skryta důmyslněji. Z účtu, z něhož peníze přišly, nelze vlastníka vyčíst. Pokud se na to nezeptá policie, která se do případu vložila už minulý týden - chce zkoumat historii celého obchodu. Odpověď zná i Stanislav Gross. Na otázky ohledně nového investora ovšem neodpovídá, s odvoláním na závazek mlčenlivosti tajil i původního mecenáše Key Investments. Bude 100 milionů? Grossův podíl v Moravia Energo sice není blokační, jedenatřicet procent mu ale dává šance, jak majiteli ztížit život i chod firmy. Strategie? Dostat z Chrenka za akcie co nejvyšší částku. V podnikatelských kruzích se spekuluje až o stomiliónovém požadavku, ani jeden ze dvou přímých účastníků však tuto informaci nepotvrdil. I Chrenek má nástroje, jak Grossovi škodit. V krajním případě může navýšit základní jmění Moravia Energo a podíl tak značně znehodnotit. Tak, jak jsou v této chvíli pravidla nastavena, by však expremiér za své akcie zhruba dvě desítky miliónů stejně dostal.


Pokud začne miminku při každém nádechu a výdechu hvízdat v hrudníčku, oprávněně...


Témata: Fotbalové přebory a nižší soutěže, Most, Příbram, Středočeský kraj, Videa z nižších soutěží, vltavín, 1. FK Příbram, Bohemians 1905, Brozany, Králův Dvůr, MFK Chrudim, Radek Sňozík, Štěchovice, Tomáš Dočekal, Václav Klán


text: Mopy na podlahu | Renovace podlah Praha Home » Mopy na podlahu Vyzkoušejte Bona Spray Mopy na podlahy v naší prodejně Znají to všichni, podlaha se musí vytírat, a je to únavná nekonečná práce, kterou jen málokdo ocení. Pokud hovoříme o vytírání podlahy, skoro vždy si představíme kbelík s vodou, koště, hadr, vše co je možné, tak zvednout do výšky nebo vystěhovat, potom ohnout záda a pustit se do práce. Tato domácí práce se nám dost často odmění podlahou plnou šmouh a nedokonalostí. Máme pro Vás řešení, jak si tuto práci alespoň o trochu zjednodušit, a zpříjemnit. Mopy na podlahy jsou pomocníci, kteří Vám zjednoduší vytírání. Máte doma laminátové podlahy, dřevěné podlahy nebo vinylové podlahy či PVC podlahy? Nevděčný klasický způsob vytírání bez požadovaného efektu, zná každý z nás. Jsme si jisti, že by se Vám hodil pomocník, který Vám tuto činnost hodně zjednoduší a se kterým jednoduše uděláte velký kus práce. Nejlepší mopy na podlahy jsou Bona Spray mop a jeho varianty. Vyzkoušet si je můžete u nás, v podlahovém studiu společnosti Podlahy Praha, s.r.o. Bona Spray Mopy na podlahy - nejlepší pro pravidelnou údržbu Tento zajímavý způsob úklidu podlahových krytin Vás jistě přesvědčí, že už nebudete chtít být bez něj. Bona Spray Mopy na podlahy se stanou nezbytným prostředkem na čištění podlah. Můžete se zbavit kbelíku, hadru, koštěte a taky namáhavé, nepříjemné domácí práce, jako je klasické vytírání. Bona Spray Mopy na podlahy jsou nepostradatelnými pomocníky pro snadný úklid podlah. Revoluční novinka, dokonale vyrobená, konstrukčně prakticky navržená, to jsou Bona Spray Mopy na podlahy. Investicí do tohoto údržbového systému nebudete zklamáni a přestanete kupovat levné a nekvalitní výrobky. Neustále vybíráte ten nejlepší mop na vytírání a jen se Vám doma hromadí mopy, hady a kbelíky? Zabírají Vám místo a jsou neskladné? Investice do pořízení Bona Spray Mopu, který je lehký, skladný a praktický, se Vám vrátí v podobě nejlepšího pomocníka pro snadný úklid domácnosti. Bona Spray Mopy na podlahy a jejich přednosti V komerčních prostorách i v domácnostech se setkáváme s různými druhy podlahových krytin. Pokud je jejich čištění stanoveno vytíráním, můžeme na ně vždy použít Bona Spray Mop. Tento systém je vhodný na dlažby, PVC, vinylové podlahy, lakované nebo olejované dřevo nebo na lakovaný korek. Bona Spray mop na podlaze nezanechává přebytečnou vlhkost. Je to jedna z velkých předností, kterou tyto mopy na podlahy předčí své konkurenty. Bona Spray mopy na podlahy - přednosti v bodech Použití pro různé druhy podlah Snadný úklid v těžce dostupných místech díky otočné hlavě mopu Snadné čištění podlah bez námahy a nepříjemných skvrn Účinná péče a ochrana podlahy Ekologické a netoxické čisticí prostředky Připraven vždy k okamžitému použití Fleky, špína a šmouhy účinně odstraněny Kbelík s vodou je minulostí Praktická nádrž na čisticí přípravek, která je doplnitelná Čisticí pad z mikrovlákna je vypratelný bez aviváže Bona Spray Mopy na podlahy mají spoustu napodobenin Bona Spray Mopy na podlahy se vyrábí v několika verzích. Společné mají jednoduché ovládání, rychlý a efektivní úklid bez zbytečných šmouh, a také Vám výrazně ušetří čas, strávený úklidem. Stane se pro Vás nezbytným pro svou dokonalost, jednoduchost a účinnost při řešení vytírání a údržbě podlah. Před použitím Bona Spray Mopy na podlahy, podlahy zameťte nebo vyluxujte, a poté už zapojte Váš nový mop. Na tyči mopu je umístěna nádržka s rozprašovačem. Jednoduchým stiskem páčky v rukojeti nanesete čisticí přípravek z nádržky na povrch podlahy. Na otočné hlavici mopu je systémem suchého zipu uchycen čisticí pad z mikrovlákna, kterým zlehka podlahu setřete. Mopy na podlahy – Bona Spray Mop a jeho typy: Čističe Bona jsou ekologické a netoxické, jsou výhradně určené pro Bona Spray mopy na podlahy. Čističe vybírejte podle druhu Vaší podlahy, rádi Vám při výběru poradíme. Rozlišujeme tři základní řady čisticích přípravků pro Bona Spray mop na plovoucí podlahy: Čisticí prostředky na tvrdé povrchy podlah např. kamenné podlahy leštěné, PVC, vinylové podlahy, laminátové podlahy, slinuté dlažby Nádržka Bona Spray mopu na podlahy je jednoduše doplnitelná Kvalitní údržbu Vaší pochozí plochy v interiéru úspěšně provedete s použitím originálního Bona čističe do Bona Spray Mopu na podlahy. Prodloužíte tím její životnost. U nás v Podlahy Praha, s.r.o. zakoupíte čisticí prostředek na olejované podlahy ve 2,5 litrovém balení a na dřevěné lakované a tvrdé povrchy podlah ve 4 litrovém balení. Jestliže budete neustále používat univerzální čistidla, můžete svou podlahu trvale poškodit. Pokud těmito čističi poškodíte i mopy na podlahy a nebude Vám uznána reklamace. Všechny varianty mopů na podlahy od výrobce Bona, si u nás v podlahovém studiu společnosti Podlahy Praha, s.r.o. můžete objednat, zakoupit, vyzkoušet a také si k nim u nás zakoupíte náhradní náplně a příslušenství.


14. 12. 2009 Warlock of Firetop Mountain Inu, tak hra skončila. Bohužel. Warlock of Firetop Mountain je hra, která má fantastický nástup, prvních pět hodin je skutečně super. Pak se ale začne dít něco nekalého. Věci, které se mi zpočátku moc líbily se najednou začnou překrucovat do neutrality a ve finální fázi hry až do záporna. Tak třeba bitky a s tím související ovládání. Dokud člověk potkává jednotlivé příšery, maximálně malé skupinky do pěti kousků, je všechno v nejlepším pořádku. Ale hle - počet nepřátel se v závěru hry znásobí a navíc mají všichni možnost útoku na dálku. Obvykle se tak člověk objeví v místnosti a dostane sprchu šípů a kouzel. Pokud to přežije, začně hra na honěnou. Obvykle do sebe hodím dva tři lektvary a začnu obíhat okolo nepřátel, střídavě sekat a kouzlit. Problém první - hromadná ničivá kouzla mají celkem dlouhý interval vyvolání, ale přitom na kouzla máme jenom tři sloty (respektive - celkem je slotů šest, ale někam musíme nacpat lektvary). Takže pak je nutné vlézt do menu a kouzla vyměnit a zase vyvolat... a opakovat, dokud je mana a lektvary. Problém druhý - hromadná kouzla jsou prima, ale nepřátelé se v pozdějších fázích hry vyskytují v různě velkých skupinkách v různých vzdálenostech. Takže použít hromadná kouzla prakticky nejde. Navíc - zaměřovací systém je poměrně netolerantní, takže souboj na dálku nemá smysl. Problém třetí - nepřátelé se obnovují sice jednou za čas, ale za to v plné síle. Většinu lokací jsem se naučil probíhat, protože v otevřených prostorách jsou bitky prostě peklo. Grafika hry, design a leveldesign si udržuje vysokou úroveň až do konce hry, klobouk dolů. Ale náplň hry je primitivnější a primitivnější. Jistě, ono to reflektuje původní gamebook, kde toho nešlo moc komplikovaného vymyslet. Puzzly se prakticky nekonají, jediný způsob, jak si zavařit hlavu je při páčení komplikovaných zámků - pamatovat si pořadí. Ale i tak je to prostě málo. Vývoj postavy - je opravdu dobře udělaný. V půlce hry vám ale dojde, že specializace nemají moc smysl. Absolutně nejlepší řešení je mít postavu vyváženou ve všech směrech. Bojovník nemá šanci na dálku. Střelec nemá šanci na blízko - nemluvě o tom, že i na dálku není zrovna nejlepší. Kouzelník - za toho si hru ani nedovedu představit, many je zo 1000 ufale málo, i když jsem šponoval staminu a intuici na hranici možností. Takže je dobré mít mix všech tří základních směrů povolání. A raději si trochu nahnat zkušenosti na obnovovacích příšerách, vyjde to praktičtěji. Suma - Warlock of Firetop Mountain má obrovský potenciál, který ale není využitý. Jde o průměrnou hru, složenou z mnoha kladných a mnoha záporných vlastností. Určitě bych si hru nechal ukázat, protože má skvělou atmosféru a ze začátku se dobře hraje. Ale dohrál jsem ji jen z povinnosti a musím říct - za delší hraní nebo dokonce koupi to nestojí - přestože nějakých 10 hodin je na přenosnou hru celkem dost a hrát to za jinou postavu může být ze začátku zábavné. Bohužel, nejde říct, že "stačilo by málo a hra by byla perfektní". Jde o celou filozofii hry, která by se musela změnit. Hra by se měla v čase měnit, vyvíjet, kdežto Warlock of Firetop Mountain stagnuje od začátku do konce. A to je prostě problém, který nerad překusuji. 5/10 je myslím inteligentní známka. Warlock of Firetop Mountain je hra, která má fantastický nástup, prvních pět hodin je skutečně super. Pak se ale začne dít něco nekalého. Věci, které se mi zpočátku moc líbily se najednou začnou překrucovat do neutrality a ve finální fázi hry až do záporna. Tak třeba bitky a s tím související ovládání. Dokud člověk potkává jednotlivé příšery, maximálně malé skupinky do pěti kousků, je všechno v nejlepším pořádku. Ale hle - počet nepřátel se v závěru hry znásobí a navíc mají všichni možnost útoku na dálku. Obvykle se tak člověk objeví v místnosti a dostane sprchu šípů a kouzel. Pokud to přežije, začně hra na honěnou. Obvykle do sebe hodím dva tři lektvary a začnu obíhat okolo nepřátel, střídavě sekat a kouzlit. Problém první - hromadná ničivá kouzla mají celkem dlouhý interval vyvolání, ale přitom na kouzla máme jenom tři sloty (respektive - celkem je slotů šest, ale někam musíme nacpat lektvary). Takže pak je nutné vlézt do menu a kouzla vyměnit a zase vyvolat... a opakovat, dokud je mana a lektvary. Problém druhý - hromadná kouzla jsou prima, ale nepřátelé se v pozdějších fázích hry vyskytují v různě velkých skupinkách v různých vzdálenostech. Takže použít hromadná kouzla prakticky nejde. Navíc - zaměřovací systém je poměrně netolerantní, takže souboj na dálku nemá smysl. Problém třetí - nepřátelé se obnovují sice jednou za čas, ale za to v plné síle. Většinu lokací jsem se naučil probíhat, protože v otevřených prostorách jsou bitky prostě peklo. Grafika hry, design a leveldesign si udržuje vysokou úroveň až do konce hry, klobouk dolů. Ale náplň hry je primitivnější a primitivnější. Jistě, ono to reflektuje původní gamebook, kde toho nešlo moc komplikovaného vymyslet. Puzzly se prakticky nekonají, jediný způsob, jak si zavařit hlavu je při páčení komplikovaných zámků - pamatovat si pořadí. Ale i tak je to prostě málo. Vývoj postavy - je opravdu dobře udělaný. V půlce hry vám ale dojde, že specializace nemají moc smysl. Absolutně nejlepší řešení je mít postavu vyváženou ve všech směrech. Bojovník nemá šanci na dálku. Střelec nemá šanci na blízko - nemluvě o tom, že i na dálku není zrovna nejlepší. Kouzelník - za toho si hru ani nedovedu představit, many je zo 1000 ufale málo, i když jsem šponoval staminu a intuici na hranici možností. Takže je dobré mít mix všech tří základních směrů povolání. A raději si trochu nahnat zkušenosti na obnovovacích příšerách, vyjde to praktičtěji. Suma - Warlock of Firetop Mountain má obrovský potenciál, který ale není využitý. Jde o průměrnou hru, složenou z mnoha kladných a mnoha záporných vlastností. Určitě bych si hru nechal ukázat, protože má skvělou atmosféru a ze začátku se dobře hraje. Ale dohrál jsem ji jen z povinnosti a musím říct - za delší hraní nebo dokonce koupi to nestojí - přestože nějakých 10 hodin je na přenosnou hru celkem dost a hrát to za jinou postavu může být ze začátku zábavné. Bohužel, nejde říct, že "stačilo by málo a hra by byla perfektní". Jde o celou filozofii hry, která by se musela změnit. Hra by se měla v čase měnit, vyvíjet, kdežto Warlock of Firetop Mountain stagnuje od začátku do konce. A to je prostě problém, který nerad překusuji. 5/10 je myslím inteligentní známka. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


15. 8. 2010 Malé hry také hry Příliš dlouhé na Twitter, příliš krátké na blog? Tak to spojím. Mám tady dvě doporučení zajímavých hříček, které jsou k dispozici patrně na více platforem, já jsem ale na ně narazil na svém Wii náhodou díky Homebrew Channelu (pst!). They Do Not Die Minimalistická zombie čistka. Pohled z ptačí perspektivy, neomezená munice a nekonečné zástupy tupých zombií. Na hře je nejzajímavější grafické zpracování - "hůře už to nešlo". Tedy - hra prakticky neobsahuje grafiku. Zombie jsou kolečka a vyjma louží krve nic jiného nevidíme. Jakoby byla hra připravená k předání ke grafikovi, který teprve nakreslí políčka animace, dodá efekty a pak by se do toho pustil zvukař. K tomu sice nedošlo, ale i tak jsem se po patnácti minutách civění přistihl, že i takto minimalistická hra je překvapivě atmosférická a hratelná. Hlavním prvkem je naše energie, která se umí sice rychle doplnit automaticky, ale není radno zbytečně riskovat (přesto jsem se musel nechat zabít vědomě, hra je lehká). Moc se mi ale líbí efekt zoomu obrazu v případě zranění. Hezky 1000 to symbolizuje ono zavalení hordami zombií. Nedávno jsem si ulétl na Alien Swarm - na They Do Not Die se dá nalepit prakticky libovolná grafika a pak si hrát jen se zbraněmi a rychlostí nepřátel. Jednoduchý a dobře zpracovaný minikoncept, zkuste si to. Super Pixel Jumper Od stejného autora pochází další minimalistický koncept, který perfektně zapadá do současné vlny casual her v délce deset vteřin. Ovládáme jediný čtvereček a smíme se dotknout jen tyrkysových čtverečků. Bílé čtverečky jsou pro nás smrtící. O výšce skóre rozhoduje čas, po jaký přežijeme. Hned od začátku hry se totiž začnou zprava do leva pohybovat náhodně volené plošiny a my mezi nimi musíme přeskakovat. V zásadě jde o klasický koncept hopsaček běhu z leva do prava - avšak prostor okolo nás je čím dál více smrtící. Vydržet například minutu je velice obtížné. RSS tohohle chlápka si dávám do čtečky. They Do Not Die Minimalistická zombie čistka. Pohled z ptačí perspektivy, neomezená munice a nekonečné zástupy tupých zombií. Na hře je nejzajímavější grafické zpracování - "hůře už to nešlo". Tedy - hra prakticky neobsahuje grafiku. Zombie jsou kolečka a vyjma louží krve nic jiného nevidíme. Jakoby byla hra připravená k předání ke grafikovi, který teprve nakreslí políčka animace, dodá efekty a pak by se do toho pustil zvukař. K tomu sice nedošlo, ale i tak jsem se po patnácti minutách civění přistihl, že i takto minimalistická hra je překvapivě atmosférická a hratelná. Hlavním prvkem je naše energie, která se umí sice rychle doplnit automaticky, ale není radno zbytečně riskovat (přesto jsem se musel nechat zabít vědomě, hra je lehká). Moc se mi ale líbí efekt zoomu obrazu v případě zranění. Hezky 1000 to symbolizuje ono zavalení hordami zombií. Nedávno jsem si ulétl na Alien Swarm - na They Do Not Die se dá nalepit prakticky libovolná grafika a pak si hrát jen se zbraněmi a rychlostí nepřátel. Jednoduchý a dobře zpracovaný minikoncept, zkuste si to. Super Pixel Jumper Od stejného autora pochází další minimalistický koncept, který perfektně zapadá do současné vlny casual her v délce deset vteřin. Ovládáme jediný čtvereček a smíme se dotknout jen tyrkysových čtverečků. Bílé čtverečky jsou pro nás smrtící. O výšce skóre rozhoduje čas, po jaký přežijeme. Hned od začátku hry se totiž začnou zprava do leva pohybovat náhodně volené plošiny a my mezi nimi musíme přeskakovat. V zásadě jde o klasický koncept hopsaček běhu z leva do prava - avšak prostor okolo nás je čím dál více smrtící. Vydržet například minutu je velice obtížné. RSS tohohle chlápka si dávám do čtečky. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


Georges Van Parys | ČSFD.cz nar. 7.6.1902 zem. 29.1.1971 (68 let) Význam skladatele Georgese Van Paryse v historii francouzské kinematografie je snadno doložitelný počtem filmů, k nimž složil hudbu. I v tom se nicméně dostupné zdroje liší a uvádí se čísla v řádu několika stovek, nejvíce pravděpobodný je počet cca 250 filmů. Van Parys pocházel z Paříže a od dětství se jako nadaný klavírista věnoval hudbě, v šestnácti letech začal hrát veřejně, mezitím ale stihnul vystudovat práva. Profesi právníka se však nikdy nevěnoval, jako pianista vystupoval v různých kabaretech a v roce 1927 složil svou první operetu. Jako skladatel vycházel Van Parys ve své tvorbě z díla Maurice Ravela a Clauda Debussyho, jeho doménou se staly chytlavé melodie a lehké operety, řadu z nich napsal se svým dlouholetým spolupracovníkem Philippem Paresem. Kariéru Van Paryse zásadně ovlivnil nástup zvuku ve filmu a slavný René Clair jej požádal o hudební doprovod k jednomu z prvních zvukových filmů MILION (Le million, 1930), vzápětí komponoval také pro slavný Buñuelův film ZLATÝ VĚK (L ́âge d ́or, 1930). Jako autor převážně nenáročných, ale oblíbených melodií se Van Parys stal vyhledávaným spolupracovníkem pro filmy komediálního žánru a filmová zpracování dobově populárních operet. Filmy tohoto typu byly ve třicátých letech velmi oblíbené, Van Parys se tím pádem stal velmi vytíženým hudebníkem a skládal k několika filmům ročně. Jako autor původní hudby je podepsán i pod českou veselohrou JSEM DĚVČE S ČERTEM V TĚLE (1933), která vycházela z francouzské divadelní předlohy. Van Parysovy písně zpívali ve filmech populární zpěváci i herci, v jeho filmografii se výjimečně objevují i kvalitnější dramata slavných režisérů (ZNEUŽITÍ DŮVĚRY – Abus de confiance, 1937), častěji byl ale oslovován tvůrci komerčně zaměřených titulů (Jean Boyer, André Berthomieu). Ve čtyřicátých letech se Van Parys vrátil ke skládání operet, začal komponovat také pro krátké filmy a dokumenty, v roce 1953 byl členem poroty mezinárodního filmového festivalu v Cannes. Čeští diváci se s Van Parysovou hudební tvorbou mohli seznámit především díky jeho participaci na kvalitních filmech poválečné éry. Byl to opět René Clair, který jej požádal o spolupráci na svém slavném snímku MLČETI ZLATO (Le silence est d ́or, 1946), později to byly VELKÉ MANÉVRY (Les grandes manoeuvres, 1955) nebo Renoirův FRANCOUZSKÝ KANKÁN (French Cancan, 1954), dobře známý je u nás také FANFÁN TULIPÁN (Fanfan la Tulipe, 1952). Na přelomu 50. a 60. let napsal Van Parys hudbu také k dobrodružným filmům v hlavní roli s Jeanem Maraisem (KAPITÁN FRACASSE – Capitain Fracasse, 1961; ŽELEZNÁ MASKA – Le masque de fer, 1962). V následujících letech skládal pro filmy již jen výjimečně, příležitostně ale pracoval pro televizi. Jeho poslední prací byla hudba ke komedii s Annie Girardot NEPIJE, NEKOUŘÍ, NEDROGUJE, ALE POVÍDÁ (Elle boit pas, elle fumme pas, elle drague pas mais... elle cause, 1970), později pak v dalších filmech občas zazněla jeho starší tvorba. Georges Van Parys zastával dlouhá léta funkci viceprezidenta Společnosti skladatelů a hudebních vydavatelů (SACEM), v roce 1968 získal za svůj dlouholetý přínos francouzské hudbě Velkou cenu. Zemřel v Paříži 29. ledna 1971 ve věku 68 let. Femme fleur, La Femme idéale, La tunatuk (sklad.) TadeasL (sklad.)


METAL FOREVER & METAL MAN Web Zine - recenze - CANDLEMASS - House Of Doom Všemožné encyklopedie mluví o švédské legendě Candlemass jako o živoucí kapele. Přesto je tento status poněkud zavádějící. Mozek formace, basista Leif Edling, donedávna se léčící s únavovým syndromem už několikrát tvrdil, že Candlemass jsou kapela minulosti a návdavkem přidal debutové album svého vlastního projektu The Doomsday Kingdom. Navíc už mnohokrát zazněly z tábora kapely zprávy, že šest let starý počin „Psalms For The Dead“ je určitě posledním albem, jaké kdy Candlemass vydali. Proto také předloňská emise čtyř nových písní pod názvem „Death Thy Lover“, kde se poprvé v roli zpěváka objevil Mats Levén (ex-Treat, Yngwie Malmsteen), působila na fanoušky jako zázrak. Navíc Levén se v roli frontmana osvědčil a fanoušci jej nakonec přijali za svého, přestože hlasy po tom, aby se na svůj post vrátil legendární Messiah Marcolin, stále neutichají. Je ale dost dobře možné, že fanoušky velmi dobře přijaté „Death Thy Lover“ přesvědčilo Edlinga, že pokračování Candlemass má stále ještě smysl. I když zatím samozřejmě nepadlo ani slovo o tom, že by se někdy v budoucnu měla točit nová řadová deska, zdá se, že Candlemass přece jen nejsou odepsaní. Důkazem toho může být i další čtyřskladbová nahrávka „House Of Doom“, která opět vznikla s Levénem za mikrofonem. Jedná se o startovní výstřel k nové éře kapely nebo jen jakési „držhubné“ pro fanoušky, kteří poukazují na vliv a dopad klasických alb jako „Epicus Doomicus Metallicus“, „Ancients Dreams“ či megakultovní „Nightfall“ a stále se dožadují nového materiálu? Ať je to už jak chce, jisté je, že přece jen nový materiál vzniká. A nejde jen o nějaké vymetení šuplíku či druhořadé, dávno odložené nápady. Kdo si zvykl na Levénův hlas a zalíbilo se mu „Death Thy Lover", nemůže být nespokojen ani tentokrát, přestože „House Of Doom“ není tak sevřená nahrávka, jako byla ta minulá. Tuto čtyřskladbovou kolekci je možné rozdělit do dvou částí. Ta první, složená z úvodních dvou skladeb „House Of Doom“ a „Flowers Of Deception“, je titánsky rozmáchlá, kompozičně ukotvená v nejlepších letech kapely a nepostrádající veškeré atributy Candlemass. Právě tyhle dvě skladby, ač je jejich stavba dost podobná, mají největší sílu. „House Of Doom“ začíná sice spíše hardrockověji, kdy refrén můžeme s trochou nadsázky označit i za stadionový, ovšem v druhé polovině se skladba zlomí do zmučeného doommetalového tempa, kde atmosféru zmaru umocní funkční použití zvonu a zvuku kostelních varhan. „Flowers Of Deception“ je tvrdší od prvních tónů, ale stejně jako skladba předchozí má svůj předěl, kdy se opět dostane sabbathovskými riffy do hustých doomových bažin. Druhá polovina EP se nese v poněkud uvolněnějším duchu, jako kdyby Candlemass chtěli trochu zvolnit. Poněkud krátká, tříminutová balada „Fortuneteller“ tak staví spíše na akustických kytarách a nezvykle hlubokém Levénově projevu, ovšem zdá se, jako kdyby za celou dobu své stopáže nedokázala říct všechno, co měla na srdci. Závěrečná instrumentálka „Dolls On A Wall“ zase působí jako kdyby vyrostla z jamu ve zkušebně, kde muzikanti vyznávali svou dávnou lásku k Black Sabbath. Přesto jsou ale i tyto dvě skladby působivé a na „House Of Doom“ určitě mají své opodstatnění. Tohle EP dokazuje, že duch švédské legendy je stále živý. Nahrávka v podstatě podtrhuje výjimečnost kapely a opět alespoň trochu uspokojí řádně vyhladovělé fanoušky. Dá jim zároveň naději, že se ještě dočkají plnohodnotného díla. S přihlédnutím ke kvalitě materiálu, jaký Candlemass v současnosti mají k dispozici, by to určitě nebyla deska k zahození. YouTube ukázka - House Of Doom 2016 - Death Thy Lover EP 2018 - House Of Doom EP stránka byla načtena za 0.18927 sekund.


Vzkaz kapitána La Grace Pepy Dvorského | Krása jachtingu Home LA GRACE Vzkaz kapitána La Grace Pepy Dvorského Vzkaz kapitána La Grace Pepy Dvorského Výstřel na rozloučení se s marinou. Ne všechny podzimní plavby jsou plně obsazené a čeka nás velká cesta na Kanárské ostrovy. Pokud se chcete opravdu svést po moři a ne se jen courat kolem Elby v letnim bezvětří, vydejte se s La Grace na některý z useků na trase: Itálie, Francie, Baleárske ostrovy, Gibraltar, Madeira, Kanáry. Více informací o termínech a cenách najdete na stránkách: http://rezervace.lagrace.cz/ Previous article17. Janna: Singapur- Langkawi KONTAMINACE FAZOLÍ a INSPEKCE MOTORU Next articleLa Grace: Z Mallorcy do Itálie FOTOALBUM