18. 11. 2013 Konečně relevantní hodnocení her! Hodnocení má tři různé elementy, které se spojí v jeden na konci recenze. První element je určitá objektivizace hra jako takové. Recenzent na základě žánru, stylu hraní, obsahu hry a podobně, vypracuje seznam vlastností, které hra objektivně má (nebo se je snaží je mít). Toto nesouvisí s žádným hodnocením, jde jen o vytvoření chlívků, které později budeme vyplňovat. Například GTA5 se dá objektivizovat asi takto: grafika hudba hlavní postava příběh fyzika vozidel herní doba uvěřitelnost světa stavba misí cena Jsou to jakási klíčová slova, která se snaží hru charakterizovat co nejobjektivněji. Je zřejmé, že nemůže existovat předem daný seznam, počet položek také není ničím omezen. Jde jenom o to, aby recenzent stanovil ty elementy hry, které bude později hodnotit. Různí recenzenti by teoreticky měli dojít k plus mínus stejnému seznamu položek - ale samozřejmě i při pokusu o objektivizaci se nevyhneme subjektnímu pohledu na věc, takže některé věci se budou od každé recenze lišit. Naopak ale některé položky budou prakticky neměnné v čase - třeba to, že hry jsou pořád software, takže musí mít nějakou svou funkci a také rychlost. Grafika 1000 se dá rozdělit na technologii a art, podobně tak zvuk - a tohle se bude vyskytovat, jako kriterium hodnocení snad u všech her. Nyní přikročíme k druhému kroku. Ohodnotíme jednotlivé složky hry a to binárně - buď je daná věc zvládnutá dle představ recenzenta, anebo prostě není. V případě GTA5 bych to viděl asi takto: grafika 1 hudba 1 hlavní postava 1 příběh 0 fyzika vozidel 0 herní doba 1 uvěřitelnost světa 1 stavba misí 0 cena 1 Zde je prostor k první vlně subjektivní kritiky, kterou si už každý recenzent musí odargumentovat sám. Mně třeba přijde, že příběh nebyl úplně dotažený do konce, že vozidla mohla pobrat více realismu (jsem proti otáčení aut z krovek na kola) a že většina misí nenaplnila to, co mohla - rádoby nelineárních heistů je málo a jsou málo rozdílné, vyjma úplného konce hry jsou mise lineární (byť velice zábavné). Celé to ale završíme ještě třetím krokem - recenzent určí, které z jednotlivých aspektů hry jsou pro něj osobně stěžejní natolik, že se propíší do hodnocení hry? grafika 1 hudba 1 hlavní postava 1 příběh 0 fyzika vozidel 0 herní doba 1 uvěřitelnost světa 1 stavba misí 0 cena 1 Opět jde o osobní sondu - od GTA5 jsem očekával a dostal kvalitní grafiku, tak mi vyrazila dech. Hudba je tam sice padnoucí, ale i kdyby tam hudba nebyla vůbec, nijak by mi to nevadilo. Podobně tak - jsem rád za výrazné postavy, ale samotnou story vnímám naprosto okrajově - hra je pro mne hlavně obrovským sandboxem, který zkoumám po mnoho desítek hodin. Pak je mi i celkem putna, že mise nejsou zrovna dokonalé. Oproti tomu ale podivné chování aut (byť herně odůvodnitelné) je něco, na co narážím pořád a štve mne to i po dvěstě hodinách. Ve finále tak GTA5 dostane číselné hodnocení: 4/5. Z pěti zásadních složek hry bych dal palec nahoru čtyřem z nich. Dává to smysl? Pokud ano, uděláme krok dále. Jak udělat z této informace relevantní informaci pro spotřebitele? Představte si, že nějaký velký server typu Gamespot, hodnotí takto hry. Spotřebitel se přihlásí na svůj účet, ve kterém má už předem vyplněno, že u her například preferuje kvalitní příběh, že ho zajímají realisticky ovládaná vozidla a že si potrpí na kvalitní hudbu i grafiku. Samozřejmě - to samé se dá použít při vyhledávání hry. Ta samá recenze na GTA5 pak vyzní takto: grafika 1 hudba 1 hlavní postava 1 příběh 0 fyzika vozidel 0 herní doba 1 uvěřitelnost světa 1 stavba misí 0 cena 1 Tedy dle nějakých obecných požadavků spotřebitele dostává hra hodnocení 2/3. Tento systém lze i prohloubit. Každý objektivizační element by měl svého přirozeného oponenta. Například "uvěřitelnost světa 1" je de facto to samé, jako "fantasmagoričnost světa 0". Takže pokud by ten samý uživatel hledal hru s neuvěřitelným prostředím, tabulka by se automaticky změnila: grafika 1 hudba 1 hlavní postava 1 příběh 0 fyzika vozidel 0 herní doba 1 uvěřitelnost světa 1 = fantasmagoričnost světa 0 stavba misí 0 cena 1 A hle - máme hodnocení 2/4. S narůstajícím počtem titulů s tímto systémem hodnocení a také s větším počtem položek v hodnocení (každá hra by mohla mít 10+ hodnotících kriterií, minihry pro mobily ale budou mít takových položek méně) pak stoupá relevance každého hodnocení pro každého spotřebitele. Co to znamená v praxi? Hry, které mají spousty důležitých eleme 1000 ntů jsou evidentně ambiciózní a komplexní. Číslo za lomítkem je jakési vodítko, jako moc velká hra je. Číslo před lomítkem určuje, v kolika těchto elementech hra podle recenzenta uspěla, což představuje vstup lidského a subjektivního elementu hodnocení. Lze z toho usoudit, že hra s hodnocením 4/7 je v jistém smyslu hodnotnější, než hra s hodnocením 2/3 (sedm klíčovýh položek VS tři klíčové položky), leč druhá zmíněná hra je celkově kvalitnější (dvě třetiny elementů hry jsou dle recenzenta zvládnuté, kdežto první jmenovaná hra má zvládnutou jen polovinu a kousek). Spotřebitel tak snadno odhadne, podle toho co hledá, jaký titul mu je více padnoucí. Počet položek hodnocení se nesmí nijak neomezovat, dokonce bych některé položky přidával "post mortem", třeba až po roce hraní (v případě nějakých MMO her), rovněž by bylo zajímavé hodnocení časem měnit a rozšířovat ať už z hlediska vyspělosti recenzenta anebo vyspělosti dané doby. Recenzent by pak řekněme každoročně revidoval své hodnocení, aby zachytil, nakolik se hra mění v čase. Některé položky mohou být třeba určeny, ale nehodnoceny, čekajíce na nějaké rozseknutí postupem času. Aby hodnocení bylo relevantní, musí se logicky v čase měnit. Stejně, jako se mění postoj recenzenta postupem času. Od určitého časového odstupu by se vývoj hodnocení mohl zastavit, ale to už je kus od kusu. Stejně tak, když se sejde více recenzentů k jedné hře (napříč několika magazíny a herními portály), bude zajímavé srovnávat jejich vkus nejen volbou objektivních položek, ale také konkrétním hodnocením. Spotřebitel si pak dá recenze vedle sebe a brzičko mu vyplyne na povrch, který konkrétní recenzent je jeho srdci nejbližší. Popravdě mne tento styl hodnocení napadl po té, co jsem více rozehrál Shinobi na 3DS. Tam je ta grafika natolik ostudná, že je to skoro na řeknutí - ale v tom výsledku mi vlastně neovlivňovala můj zážitek ze hry, protože ta konkrétní hra o grafice prostě není. Podobně tak jsem vedl vášnivou diskuzi o příběhu v GTA5, kdy jsme se sice shodli v tom, že mohl být lepší, ale přesto jsem trval na tom, že to hru nekazí (na rozdíl mého oponenta). A právě systém třífázové tabulky by to mohl rozseknout i pro pouhého diváka takové diskuze. V jádru věci nejde o nic jiného, než o rozdělení recenze na elementy a jejich označkování. Třeba já když píši nějakou recenzi, snažím se, aby jeden odstavec (anebo rodina odstavců) komentovala jednu specifickou část hry, než přejdu k další. A tak bych vlastně mohl nasázet jedničky a nuly k těmto informačním blokům a na konci to pak shrnul. Stejně tak Gamespot (a mnoho dalších webů) doplňuje známkování také ikonkami "Oh snap", "Undeniable charm", "Weak story" a podobně - z těchto ikonek by se zkrátka vyextrahovaly položky hodnocení a následně přidělily jedničky či nuly. Co si o tomto systému myslíte vy? Mělo by smysl to někde nasadit? 5 komentářů: Promin, ale tohle je blbost. Uz jen samotny skatulkovani jednotlivejch faktoru her, jenom aby nam na konci vyslo to bozske cislicko, podle kteryho urcime kvalitu cely hry za dve sekundy je bohuzel stoupajici trend herni sceny. V recenzi jde v prvni rade o samotny text recenze; ciselne hodnoceni je podruzne az zbytecne. Najdi si napr. recenze od Lukase Grygara a presne pochopis, o cem mluvim - ze cisla jsou picovina.OdpovědětVymazatOdpovědi Ono by to fungovalo obráceně s těma škatulkama, recenzent se nesnaží hru násilně naroubovat do nějakých škatulek, ale vytvořit vždy nové, pokud ty stávající nestačí. Postupem času by se ale začaly jisté škatulky vyskytovat častěji a reprezentovaly by jistou páteř her jako takových.Vymazat Rozhodně souhlasím s tím, že číselné hodnocení JE blbost samo o sobě, ale že když už ty nálepky dávat, tak aby pro spotřebitele měly alespoň nějakou relevanci. Což by zdynamičtění hodnocení mohlo přinést. Teoreticky ;). Stejně je to dycky subjektivní a je to jako hodnotit hudbu nebo filmy. Podívej se na ČSFD - čtyři díly Kameňáku maj od 18 do 27 procent, nejčastější hodnocení tam je "odpad!" a přesto to nejmíň třetina národa považuje za vrchol zábavy. Jak píše tle pán nade mnou - mnohem důležitější než čísla je recenze samotná a pokud někdo neumí recenzovat (potažmo vůbec publikovatelně psát), nemá vůbec smysl dávat číslům nějakou relevanci.OdpovědětVymazatOdpovědi To je myslím dobrý příklad. Pokud si spotřebitel zaškrtne, že hledá na ČSFD "odpad", tak dostane odpad, ne? ;)Vymazat Ale rozumím - většina spotřebitelů považuje svůj vkus za natolik vybroušený, že v Kameňáku spatřuje inteligentní zábavu a v principu nesouhlasí s hodnocením "odpad". Je tedy nutné zohlednit nejen pouhé preference diváka, ale také jeho skutečné chování - jak píše pán pode mnou. Třeba že by spotřebitel zašrtával, jaké filmy viděl v kině a jak se mu líbily. Pak by algortimus jenom spojoval ony škatulky a vyjelo by mu doporučení (resp. antidoporučení od recenzenta). V podstatě mi to dává smysl, protože jsem sám kdysi uvažoval nad podobným ne hodnocením z hlediska recenzí, ale z hlediska doporučovacího systému. Každý hráč by měl osobní preferenční "matici" a tu pak hledat v určitých hrách, tak aby se hráč dostal ke hře, které by on sám dal klidně 10/10, ale většina se prostě shodla na 5/10. Nicméně tu matici jsem nechtěl vytvářet na základě nejen toho, co si uživatel myslí, že ho na hrách baví a zajímá, ale i podle toho "jak se chová" (tvrdí, že mu nezáleží na grafice, ale evidentně z hodnocení tomu dává velkou váhu).OdpovědětVymazat


source: wikipedia

text: 3. srpen je 215. den roku podle gregoriánského kalendáře (216. v přestupném roce). Do konce roku zbývá 150 dní. Svátek slaví Miluše. Události Česko 1618 – Byl zahájen moravský sněm v Brně, jehož se zúčastnil i Ferdinand II., který žádal stavy o povolení k průchodu císařského vojska do Čech a o polovinu jejich vojska. Stavové mu vyhověli jen v první žádosti. 2016 – Vstoupilo v účinnost nařízení rady hlavního města Prahy č. 14/2016 Sb. HMP, které vyloučilo provoz osobních přepravníků, zejména segwayů, ze širšího centra Prahy. Fakticky však zákaz začal platit až později, s umístěním příslušných dopravních značek. Svět 881 – Bitva u Saucourtu - západofranský král Ludvík III. s franckým vojskem těžce porazil vojsko vikingských nájezdníků, tzv. Normanů, v bitvě u Saucourtu (dnes Saucourt-en-Vimeu) v Pikardii. Padlo v ní údajně 9 000 Vikingů. 1492 – Kryštof Kolumbus vyplul z jihošpanělského přístavu Palos Palos de la Frontera na svoji první objevitelskou výpravu. 1778 – V Miláně bylo otevřeno divadlo La Scala. 1914 – První světová válka: Německo vyhlásilo válku Francii a napadlo Belgii. 1936 – Olympijské hry v Berlíně: v běhu na 100 metrů zvítězil americký sprinter Jesse Owens. 1958 – Atomová ponorka USS Nautilus dosáhla jako první plavidlo Severního pólu. 2014 Při masakru v iráckém Sindžáru bylo zabito několik tisíc jezídských mužů. Při zemětřesení v Lu-tienu v čínské provincii Jün-nan zemřelo okolo 600 lidí. 2015 – Více než 300 obětí si vyžádaly monzunové povodně napříč jižní Asii. Narození Viz též Kategorie:Narození 3. srpna — automatický abecedně řazený seznam. Česko 1825 – Josef Alois Kouble, kněz, spisovatel a národní buditel († 7. července 1886) 1857 – Gustav Adolf Skalský, teolog a historik († 28. ledna 1926) 1858 – Josef Jakubec, básník († 9. června 1889) 1863 – František Lipka, boskovický archeolog († 24. prosince 1917) 1870 – Heinrich Knesch, československý politik německé národnosti († ?) 1881 – J. M. Troska, spisovatel († 3. září 1961) 1882 – Vilém Mathesius, jazykovědec a literární historik († 12. dubna 1945) 1885 – Vilém Kvasnička, architekt († 26. listopadu 1969) 1889 Otto Gutfreund, kubistický sochař, průkopník českého novodobého sochařství († 2. června 1927) Jindřich Vacek, hudebník a skladatel († 20. července 1946) Augustin Kliment, československý voják a komunistický politik († 22. října 1953) Petr Fingal, spisovatel, novinář a dramatik († 5. srpna 1940) 1891 – Xena Longenová, herečka († 23. května 1928) 1893 – Dominik Čipera, československý politik, ministr veřejných prací, starosta Zlína († 3. září 1963) 1902 – Vladimír Grégr, architekt († 22. února 1943) 1915 – Lumír Čivrný, básník a politik († 8. prosince 2001) 1917 – Miroslav Sláma, hokejový reprezentant († 30. listopadu 2008) 1920 – Vítězslav Kocourek, spisovatel a překladatel († 30. prosince 1995) 1921 – Vladislav Mirvald, výtvarník, pedagog a fotograf († 19. dubna 2003) 1925 – Karel Fiala, herec, operní, operetní a muzikálový pěvec († 3. října 2020) 1933 – Miroslav Houra, ilustrátor, pedagog, grafik, malíř, typograf († 19. ledna 2006) 1938 Vladimír Kopecký, fyzik plazmatu († 17. září 2019) Ludmila Jandová, malířka († 20. října 2008) 1940 – Pavel Balcárek, archivář, historik a politik († 30. září 2015) 1941 – Jiří Jánský, historik 1942 Jaroslav Holík, hokejový reprezentant († 17. dubna 2015) Václav Pinta, numismatik 1943 – Mnislav Zelený, etnolog, spisovatel a novinář 1947 – Vítězslav Jandák, politik a herec 1951 – Petr Koháček, knihkupec, propagátor díla bratří Čapků a politik 1969 – Ozren Mutak, český klasický kytarista a hudební pedagog chorvatského původu 1979 – Vojtěch Dlask, hudební skladatel Svět 1524 – Kašpar z Logau, vratislavský biskup († 4. června 1574 1640 – Daniel Sinapius-Horčička, slovenský barokní spisovatel a překladatel († 1688) 1662 – Žofie Henrieta Waldecká, německá šlechtična († 15. října 1702) 1766 – Áron Chorin, maďarský reformní rabín († 24. srpna 1844) 1770 – Fridrich Vilém III., pruský král († 1847) 1811 – Wilhelm Hanstein, německý šachový mistr († 14. října 1850) 1817 – Albrecht Fridrich Rakousko-Těšínský, těšínský kníže, rakouský arcivévoda († 18. února 1895) 1823 – Francisco Asenjo Barbieri, španělský hudební skladatel († 19. února 1894) 1832 – Ivan Zajc, chorvatský hudební skladatel († 16. prosince 1914) 1861 – Michel Verne, francouzský spisovatel († 5. března 1925) 1863 – Géza Gárdonyi, maďarský spisovatel († 30. října 1922) 1867 – Stanley Baldwin, britský politik a předseda britské vlády († 1947) 1872 – Haakon VII., norský král († 1957) 1882 – Alojz Gradnik, slovinský básník, soudce a překladatel († 14. července 1967) 1890 – Konstantin Melnikov, ruský architekt († 28. listopadu 1974) 1896 – Jona Jakir, komunistický politik, sovětský vojenský velitel a teoretik († 11. června 1937) 1899 – Louis Chiron, monacký automobilový závodník († 1979) 1901 – Stefan Wyszyński, polský kardinál a bojovník proti komunismu († 1981) 1902 – Witold Makowiecki, polský spisovatel († 15. února 1946) 1903 – Habíb Burgiba, první tuniský prezident († 6. dubna 2000) 1904 – Clifford D. Simak, americký spisovatel science fiction († 25. dubna 1988) 1905 Friedrich Hartjenstein, velitel koncentračního tábora Auschwitz II (Birkenau) († 20. října 1954) Franz König, rakouský kardinál († 13. března 2004) 1907 – Ernesto Geisel, prezident Brazílie († 12. září 1996) 1909 Walter Van Tilburg Clark, americký spisovatel († 10. listopadu 1971) Neal E. Miller, americký psycholog († 23. března 2002) 1916 – José Manuel Moreno, argentinský fotbalista († 26. srpna 1978) 1920 – P. D. Jamesová, anglická spisovatelka († 27. listopadu 2014) 1921 Richard Adler, americký hudební skladatel a textař († 21. června 2012) France Popit, slovinský politik 1923 – Šenuda III., 117. alexandrijský patriarcha († 17. března 2012) 1924 – Leon Uris, americký spisovatel († 2003) 1925 Alain Touraine, francouzský sociolog Dominik Tóth, trnavský emeritní biskup († 16. května 2015) 1926 – Tony Bennett, americký zpěvák († 21. července 2023) 1928 – Cécile Aubryová, francouzská filmová herečka, spisovatelka a televizní scenáristka († 19. července 2010) 1929 – Zdzisław Krzyszkowiak, polský olympijský vítěz v běhu na 3000 metrů překážek († 24. března 2003) 1934 Milan Kiš, slovenský herec († 5. března 2007) Jonas Savimbi, vůdce opozičního hnutí UNITA v Angole († 22. února 2002) 1935 Georgij Šonin, sovětský vojenský letec a kosmonaut ruské národnosti († 1997) Maria Bieșu, moldavská operní pěvkyně († 16. května 2012) 1936 Jack Wilson, americký jazzový klavírista († 5. října 2007) Šlomo Breznic, izraelský psycholog, vědec, politik 1939 – Jimmie Nicol, anglický bubeník 1940 Martin Sheen, americký herec Roscoe Mitchell, americký saxofonista 1941 – Martha Stewartová, americká novinářka a televizní moderátorka 1946 – John York, americký hudebník 1947 – Sean Tyla, britský hudebník († 2. července 2020) 1948 – Jean-Pierre Raffarin, francouzský politik 1949 Philip Casnoff, americký herec, režisér a zpěvák Valerij Vasiljev, ruský lední hokejista († 19. dubna 2012) 1950 Waldemar Cierpinski, německý maratonec John Landis, americký režisér, herec, scenárista, producent 1951 Marcel Dionne, kanadský hokejista Hans Schlegel, německý fyzik a astronaut 1952 Thomas Munkelt, německý atlet, sprinter, olympijský vítěz Robert Stadlober, rakouský herec a hudebník Osvaldo Ardiles, argentinský fotbalista 1956 – Štefan Margita, slovenský operní pěvec 1959 John C. McGinley, americký herec Kóiči Tanaka, japonský chemik, nositel Nobelovy ceny 1963 James Hetfield, zpěvák skupiny Metallica Isaiah Washington, americký herec 1972 – Sandis Ozoliņš, lotyšský hokejista 1973 – Jay Cutler, americký kulturista 1977 Tómas Lemarquis, islandský herec Tom Brady, bývalý hráč amerického fotbalu 1979 Bruno Levy, francouzský režisér Evangeline Lilly, kanadská herečka 1983 – Valentyn Sypavin, ukrajinský horolezec 1989 – Jules Bianchi, francouzský pilot Formule 1 1990 – Mickael Mawem, francouzský sportovní lezec 1998 – Claire Buhrfeind, americká sportovní lezkyně Úmrtí Viz též :Kategorie:Úmrtí 3. srpna — automatický abecedně řazený seznam. Česko 1680 – Tomáš Pešina z Čechorodu, dějepisec a spisovatel (* 19. prosinec 1629) 1726 – Bernart Vilém z Říčan, kanovník katedrální kapituly u sv. Štěpána v Litoměřicích (* 1678) 1733 – Václav Render, olomoucký architekt (pokřtěn 31. srpna 1669) 1859 – Jan Norbert z Neuberka, šlechtic, národní buditel, sběratel umění (* 11. května 1796) 1894 – Martin Stelzer, plzeňský stavitel (* 31. ledna 1815) 1908 – Jan Nowopacký, malíř (* 15. listopadu 1821) 1915 – František Štěpán Kott, pedagog, lexikograf a překladatel (* 26. prosince 1825) 1917 – Jan Vaclík, diplomat a publicista (* 15. června 1830) 1922 Miloš Antonín Záruba, politik (* 30. ledna 1875) Matyáš Lerch, matematik (* 20. února 1860) 1932 – Josef Penížek, novinář a překladatel (* 23. března 1858) 1940 – Bohuslav Koukal, odborový funkcionář a politik (* 10. září 1871) 1974 – Jiří Julius Fiala, hudební skladatel, herec a dirigent (* 14. září 1892) 1976 Jan Knobloch-Madelon, fotbalový reprezentant (* 20. července 1905) 1977 – Ludvík Svoboda, marxistický filozof a diplomat (* 4. května 1903) 1980 Josef Žemlička, malíř, ilustrátor, grafik a karikaturista (* 16. září 1923) Alexander Heidler, kněz, teolog a publicista (* 1. prosince 1916) 1981 – Jaroslav Brodský, politický vězeň komunistického režimu v Československu (* 22. března 1920) 1984 – Přemysl Freiman, režisér a televizní redaktor (* 15. října 1921) 1987 – Zdeněk Buchvaldek, herec, režisér a politik (* 15. ledna 1928) 1990 – Alžběta Frejková, herečka (* 3. října 1907) 1992 – Josef Pojar, kněz, voják a příslušník výsadku Gummit (* 28. července 1914) 2006 – Jaromír Foretník, válečný letec RAF (* 17. prosince 1914) 2011 Robert Bakalář, sportovní novinář a komentátor (* 6. června 1940) Simona Monyová, spisovatelka (* 17. března 1967) Vítězslav Houška, spisovatel a karikaturista (* 30. dubna 1925) 2017 Pavel Kantorek, přírodovědec, profesor fyzikálních věd a karikaturista (* 17. května 1942) Miroslava Besserová, scenáristka, publicistka a spisovatelka (* 30. května 1946) 2020 – Hana Krampolová, česká herečka, manželka herce Jiřího Krampola (*12. června 1961) Svět 1270 – Jan Tristan z Nevers, hrabě z Nevers a z Valois (* 8. dubna 1250) 1460 – Jakub II. Skotský, skotský král (* 16. října 1430) 1467 – Eleonora Portugalská, císařovna jako manželka Fridricha III. Habsburského (* 1434) 1546 – Antonio da Sangallo mladší, italský renesanční architekt (* 12. dubna 1484) 1621 – Anna Kateřina Gonzagová, princezna mantovská, rakouská arcivévodkyně a hraběnka tyrolská (* 17. ledna 1566) 1667 – Francesco Borromini, italský architekt, tvůrce dynamického baroka (* 1599) 1671 – Antonio Barberini, italský katolický kardinál (* 5. srpna 1607) 1702 – Antonio della Porta, italský stavitel a architekt (* 1631) 1773 – Stanisław Konarski, polský pedagog, spisovatel a školský reformátor (* 30. září 1700) 1780 – Étienne Bonnot de Condillac, francouzský filozof (* 1715) 1784 – Giovanni Battista Martini, italský mnich, skladatel, hudební teoretik a učenec (* 24. dubna 1706) 1792 – Richard Arkwright, anglický technik a vynálezce, autor spřádacího stroje (* 1732) 1806 – Michel Adanson, francouzský etnolog a přírodovědec (* 7. dubna 1727) 1857 – Eugène Sue, francouzský novinář a prozaik (* 10. prosince 1804) 1884 – Paul Abadie, francouzský architekt (* 1812) 1895 – Dimitrie Brândză, rumunský botanik a lékař (* 10. října 1846) 1898 – Charles Garnier, francouzský architekt (* 6. listopadu 1825) 1914 – Louis Couturat, francouzský filozof, logik, matematik a lingvista (* 17. ledna 1868) 1916 – Roger Casement, irský básník a revolucionář (* 1. září 1864) 1918 – Hugo II. Logothetti, rakousko-uherský diplomat (* 2. října 1852) 1923 – Béla Gerster, uherský inženýr a stavitel (* 20. října 1850) 1924 – Joseph Conrad, anglický spisovatel polského původu (* 1857) 1926 – Albert Eichhorn, německý historik náboženství (* 1. října 1856) 1927 – Edward Bradford Titchener, anglicko-americký psycholog (* 11. ledna 1867) 1929 Thorstein Veblen, americký ekonom a sociolog (* 1857) Emile Berliner, německo-americký vynálezce gramofonu (* 1851) 1934 – Vladimir Leonidovič Durov, sovětský krotitel, cirkusový artista a spisovatel (* 7. července 1863) 1935 – Şehzade Mehmed Abdülkerim, osmanský princ a vnuk sultána Abdulhamida II. (* 27. června 1906) 1936 – Fulgence Bienvenüe, francouzský inženýr (* 27. ledna 1852) 1942 – Richard Willstätter, německý chemik, nositel Nobelovy ceny (* 1872) 1954 – Colette, francouzská spisovatelka a žurnalistka (* 1873) 1964 – Flannery O'Connorová, americká spisovatelka (* 25. března 1925) 1966 – Lenny Bruce, americký satirik (* 1925) 1968 – Konstantin Konstantinovič Rokossovskij, sovětský a polský maršál a polský ministr obrany (* 1896) 1971 – Georgij Nikolajevič Babakin, sovětský radiotechnik a letecký konstruktér (* 13. listopadu 1914) 1977 – Makarios III., kyperský státník a prezident (* 13. srpna 1913) 1979 Bertil Ohlin, švédský ekonom a politik (* 23. dubna 1899) Alfredo kardinál Ottaviani, prefekt Kongregace pro nauku víry (* 1890) 1980 – Dionýz Ilkovič, slovenský fyzik (* 18. ledna 1907) 1986 – Beryl Markham, pilotka britského původu a trenérka koní (* 26. října 1902) 1998 – Alfred Schnittke, rusko-německý skladatel (* 24. listopadu 1934) 2003 – Gabo Zelenay, slovenský legendární rozhlasový sportovní komentátor, moderátor a redaktor (* 1922) 2004 – Henri Cartier-Bresson, francouzský fotograf (* 22. srpna 1908) 2005 – Françoise d'Eaubonne, francouzská spisovatelka a feministka (* 12. března 1920) 2008 – Alexandr Solženicyn, ruský spisovatel (* 1918) 2009 Charles Gwathmey, americký architekt (* 1938) Nikolaos Makarezos, řecký politik a armádní velitel (* 1919) 2011 Rudolf Brazda, poslední přeživší gay vězeň koncentračních táborů (* 26. června 1913) Bubba Smith, americký herec a sportovec (* 28. února 1945) Annette Charlesová, americká herečka (* 5. března 1948) 2014 – Kenny Drew mladší, americký klavírista (* 14. června 1958) 2017 – Robert Hardy, anglický herec (* 29. října 1925) Svátky Česko Miluše Mirtil, Myrtil Auracián Svět Externí odkazy Srpnové dny


Přibývající léta a hormonální změny se negativně podepisují na zdraví pokožky. Výsledkem působení nepříznivých faktorů je tenká,...


text: Jako neinerciální vztažná soustava se ve fyzice označuje taková vztažná soustava, v níž neplatí 1. Newtonův pohybový zákon ani 3. Newtonův pohybový zákon, tzn. že těleso, ačkoliv na ně nepůsobí žádná síla nebo výslednice sil je nulová, mění svůj pohybový stav (rychlost), tzn. pohybuje se s nenulovým zrychlením. Druhý použít lze, ale musíme vzít v úvahu kromě sil vznikajících vzájemným silovým působením těles i síly setrvačné. Změna pohybového stavu se vysvětluje setrvačnou silou, jejíž původ je mimo neinerciální vztažnou soustavu. Neinerciální vztažné soustavy se vzhledem k inerciálním vztažným soustavám pohybují zrychleně (s nenulovým zrychlením). Stejně velké zrychlení, ale opačného směru, mají všechna volná tělesa v neinerciální vztažné soustavě (nepůsobí-li na ně další síla). Pohybové rovnice pro neinerciální vztažnou soustavu a setrvačné síly Pohybová rovnice pro soustavu konající rotační pohyb Pro vektor rychlosti platí vztah , kde levá strana rovnice představuje zrychlení vzhledem k inerciální soustavě. Za rychlost dosadíme , čímž dostaneme . Provedeme časovou derivaci a zároveň roznásobíme závorku, čímž dostaneme . Časová změna vektoru úhlové rychlosti v rotující soustavě je , z čehož dostáváme celkové zrychlení ve tvaru , pomocí kterého můžeme pohybovou rovnici pro neinerciální vztažnou soustavu psát ve tvaru , kde je reálná (skutečná síla) působící na hmotný bod, je Eulerova síla, je Coriolisova síla a je síla odstředivá. Pohybová rovnice pro soustavu konající translační pohyb Uvažujme inerciální soustavu a neinerciální soustavu, která se vůči inerciální pohybuje obecným translačním pohybem . Transformační vztah mezi souřadnicemi je dán ve tvaru . Dvojitou derivací předchozího vztahu dostaneme zrychlení ve tvaru , pomocí kterého můžeme pohybovou rovnici pro neinerciální vztažnou soustavu psát ve tvaru , kde je reálná (skutečná síla) působící na hmotný bod a je setrvačná síla. Pohybová rovnice pro soustavu konající obecný pohyb Pohybovou rovnici pro obecný pohyb získáme sloučením rovnic pro rotační a translační soustavu, čímž dostaneme rovnici ve tvaru . Příklad Uvažujme inerciální soustavu, která je pevně spojena se Zemí o poloměru (pro jednoduchost uvažujme Zemi jako homogenní kouli), neinerciální soustavu těsně nad povrchem Země do jejíž začátku ukazuje vektor a hmotný bod, který má vůči neinerciální soustavě polohový vektor . Dále považujme vektor úhlové rychlosti Země za konstantní. Derivací polohového vektoru dostaneme . Opětovnou derivací dostaneme zrychlení ve tvaru . S ohledem na pohybovou rovnici soustavy konající obecný pohyb dostáváme rovnici ve tvaru . Jestliže jedinou reálnou silou je gravitační síla, jež má v inerciální soustavě tvar , kde M je celková hmotnost Země a a je gravitační zrychlení, pak dosazením do předchozí rovnice dostaneme . Jestliže tato rovnice bude popisovat pohyb hmotného bodu blízko Zemského povrchu, pak si můžeme dovolit aproximaci . Na základě této aproximace můžeme zavést tíhové zrychlení , které je ve tvaru . Jelikož pro velikost úhlového zrychlení platí , můžeme poslední člen pohybové rovnice zanedbat, čímž dostáváme výslednou pohybovou rovnici, která je dobrou aproximací pohybu v blízkosti Zemského povrchu. Výsledná pohybová rovnice je ve tvaru . Reference Související články Inerciální vztažná soustava Externí odkazy Dynamika


source: fineweb

text: Vysoké Mýto připravilo studii pro nové bydlení Vysoké Mýto vytvořilo studii pro lokalitu Za Pivovarem. Volný pozemek nedaleko centra města má sloužit pro výstavbu nového bydlení. Město ale nechce, aby tam domy vznikaly chaoticky, bez systému. Autorem studie je architekt Milan Košař. Vysoké Mýto má asi 12 000 obyvatel a podobně jako ostatním městům v kraji mu ubývá obyvatel. Nové domy by mohly přilákat například mladé rodiny. celý článek Diskuze k článku Pro přispívání do diskuze musíte být zaregistrován/a. Přihlásit se.


/+peugeotcz/posts/ZwHrPFFmtP7 Nový PEUGEOT #iCockpit. Ještě žádné výpravy za dobrodružstvím se neodehrávaly v tak krásném prostředí. Objevte víc: http://goo.gl/lL8CzJ /+peugeotcz/posts/avhVntCcoVG Již za měsíc vyrazí jezdci týmu #Peugeot Total na #Dakar 2017, kde se pokusí ubránit svůj letošní titul na palubě #Peugeot3008DKR. Připomeňme si cestu za vítězstvím: https://youtu.be/1ocDgiFC9E0! /+nikoncz/posts/B5Q333qgm9E Ztratit se do lesaVěnujte tento víkend sobě a svému Nikonu© Ania Kopeć, #NikonD7000 /+mattoni/posts/PVgoo76sHWa https://www.hvezdainternetu.cz Hlasuj a vyhraj zájezd na evropský festival podle svého výběru, Iphone 7, nebo reporoduktor Bose /+AcerCzRepublic/posts/4j3Lp1tZxQF Způsob jak zabavíte vaše miláčky. S @Pawbo hra nikdy neskončí..**produkt zatím není dostupný na evropském trhu /+AcerCzRepublic/posts/ABt3KDHVPfH Jakub Frey, Acer Explorer (tablet Iconia A1-840, projektor K520, notebook Aspire F15):Nádherná Jižní Morava v podzimních barvách. Již mnoho let se každoročně chystám na podzimní výlet do tohoto úžasného koutu naší země, ale až tento rok se mi to povedlo. Velkolepé zámky, nádherné vinice a lužní lesy. /+nikoncz/posts/8vLmHKJrTkX Marek Musil vystavuje fotografie z legendárního festivalu Burning Man, který se koná na dně vyschlého jezera v Nevadě. Už jste se byli podívat v Nikon... Marek Musil vystavuje fotografie z legendárního festivalu Burning Man, který se koná na dně vyschlého jezera v Nevadě. Už jste se byli podívat v Nikon Photo Gallery? Čas máte ještě do 20. 11. a již ve středu 16. 11. máte šanci potkat Marka Musila na besedě!© Marek Musil /+nikoncz/posts/5DMAvxx7uqh Milujete astrofotografii? Ukažte nám své fotky! A nezapomeňte, že se blíží superměsíc, pro běžné oko žádná změna, ale pro fotografy lahůdka. ... Milujete astrofotografii? Ukažte nám své fotky! A nezapomeňte, že se blíží superměsíc, pro běžné oko žádná změna, ale pro fotografy lahůdka. © Michael Ver Sprill + Nikon D800 http://bit.ly/2emPgKl /+nikoncz/posts/5dKUrhHBZam Připravte si Nikony! Měsíc je dnes nejblíže Zemi od roku 1948. Šťastlivcům, kteří si mají možnost fotit na Nikon P900, gratulujeme 😉Měsíc ... Připravte si Nikony! Měsíc je dnes nejblíže Zemi od roku 1948. Šťastlivcům, kteří si mají možnost fotit na Nikon P900, gratulujeme 😉Měsíc v číslech: průměrná vzdálenost Měsíce od Země je 384 403 km, největší vzdálenost je 406 697 km a nejblíže by měl být 356 509 km. © Jan Hoekstra a Nikon D7100 + 300.0 mm f/4.0 @ ƒ/8 | 420mm | 1/250s | ISO 200 http://bit.ly/2g9UD1Y /+KIAMOTORSCZECH/posts/5gqSQboHeVi Běžkyně Landie Greyling a extrémní fotograf Craig Kolesky jsou na svých cestách nezastavitelní. A k tomu potřebují spolehlivého parťáka. Už jste zcela... Běžkyně Landie Greyling a extrémní fotograf Craig Kolesky jsou na svých cestách nezastavitelní. A k tomu potřebují spolehlivého parťáka. Už jste zcela novou #KiaSportage vyzkoušeli? Jestli ne, půjčíme vám ji na dva dny: http://bit.ly/SportageTest2Drive /+KIAMOTORSCZECH/posts/DBVPvxe1DBW Lyžování, snowboarding nebo cyklistika? Nová #KiaOptimaSW a její doplňky se přizpůsobí jakémukoliv životnímu stylu.http://www.kia.com/cz/modely/optima-sw/ /104297638057822990474/posts/3uo3dZGvcG8 Přinášíme vám záznam čtyřicátého dílu talkshow PodcaSTR ve tradičním složení DeeThane, Martin Rota a Sterakdary :) PodcaSTR můžete sledovat živ... /104297638057822990474/posts/ejvAPXL3ZhT Přinášíme vám záznam čtyřicátého prvního dílu talkshow PodcaSTR ve tradičním složení DeeThane, Martin Rota a Sterakdary :)PodcaSTR můžete sledov... Přinášíme vám záznam čtyřicátého prvního dílu talkshow PodcaSTR ve tradičním složení DeeThane, Martin Rota a Sterakdary :)PodcaSTR můžete sledovat živě každou středu od 18:00 na http://www.twitch.tv/deethane /+AcerCzRepublic/posts/SubujvXa9xv Udržte tajemství s tímto zástupcem ve @Windows. /+AcerCzRepublic/posts/MuqVqQby6E7 Monika a Jirka Vackovi, Acer Exploreři (Liquid Zest Plus, Switch Alpha 12):Po 1335km jsme dorazili do Esperance, pěkného pobřežního australského městečka, které je poslední větší civilizací před Nullaborskou pouští. Dojezd byl opravdu "na krev", jeli jsme přes 90km, abychom získali odpočinkový den navíc /+AcerCzRepublic/posts/FM6qLhx1kXf Monika a Jirka Vackovi, Acer Exploreři (Liquid Zest Plus, Switch Alpha 12):Představujeme vám jeden z nejhezčích NP Austrálie - Cape Le Grand, který se nachází na jihu Západní Austrálie východně od města Esperance, kam jsme po 1335 km z Perthu dojeli. Foceno mobilem Acer Liquid Zest Plus a vloženo bez úprav. /+KIAMOTORSCZECH/posts/QUA2DgvMvvX Pro bezpečnou a pohodlnou cestu i s velkým nákladem za zády potřebujete skvělé tažné zařízení. Tady je. #kiaOptimaSWhttp://www.kia.com/cz/modely/optima-sw/ /+KIAMOTORSCZECH/posts/DbfdFC9eif9 Je libo příjemný hudební doprovod na cestu? Na přání vám do nové #KiaOptimaSW nainstalujeme audiosystém Harman/KardonTM s 8 reproduktory, vnějším zesil... Je libo příjemný hudební doprovod na cestu? Na přání vám do nové #KiaOptimaSW nainstalujeme audiosystém Harman/KardonTM s 8 reproduktory, vnějším zesilovačem a technologií Clari-FiTM, která obnovuje data ztracená při kompresi. Zajímá vás víc? Podívejte se na náš web: http://bit.ly/KiaOptimaSW sonyxperiacz /115393176187840003761/posts/L5a2FNTvxSG /115393176187840003761/posts/YpVPSNryiCy /115393176187840003761/posts/B4oZrhgUNaj /115393176187840003761/posts/JnJPSZhACdg /115393176187840003761/posts/5T2Cd9ByuJE /104297638057822990474/posts/YiuBPyoXW2D Baví tě hardware a vše kolem něj? Pak jsi na správném místě! Probereme si novinky, ukážeme produkty a odpovíme na tvé dotazy :) /104297638057822990474/posts/eCSuUjKCLxL /104297638057822990474/posts/2hnPSFLDg35 Další rekord pokořen!! Po horských bitvách o Sněžku (1602 m. n. m.) a Lomnický štít (2634 m. n. m.) jsme se přesunuli 150 metrů pod zem do legendárníh... Další rekord pokořen!! Po horských bitvách o Sněžku (1602 m. n. m.) a Lomnický štít (2634 m. n. m.) jsme se přesunuli 150 metrů pod zem do legendárního polského solného dolu Wieliczka! V Counter-Strike: Global Offensive se zde utkali čeští ROG.eXtatus a polští ATB Gaming o výhru 35 000 Kč. Kdo zvítězil? Dozvíte se v krátké reportáži :) /104297638057822990474/posts/EkE5NhMnZrQ Přinášíme vám záznam čtyřicátého druhého dílu talkshow PodcaSTR ve tradičním složení DeeThane, Martin Rota a Sterakdary :)PodcaSTR můžete sledov... Přinášíme vám záznam čtyřicátého druhého dílu talkshow PodcaSTR ve tradičním složení DeeThane, Martin Rota a Sterakdary :)PodcaSTR můžete sledovat živě každou středu od 18:00 na http://www.twitch.tv/deethane /+AcerCzRepublic/posts/TcVoUr8rLMe Swift 7. Nejtenčí notebook na světě. /+AcerCzRepublic/posts/XaPzECmwpWj Podívejte se na #BattleTested monitor XB1, oficiální monitor turnaje @IEMhttp://spr.ly/62678Hqoh /+AcerCzRepublic/posts/E4CFbXee1Ge #Battletested monitor XB1 byl plně využit na mistrovství světa LOL #Worlds 2016.


Asociace pro veřejné zakázky (AVZ) vs. Komora administrátorů veřejných zakázek (KAVZ) | vz24.cz Nacházíte se zde: Zpravodajství » Kauzy » Asociace pro veřejné zakázky (AVZ) vs. Komora administrátorů veřejných zakázek (KAVZ) Asociace pro veřejné zakázky (AVZ) vs. Komora administrátorů veřejných zakázek (KAVZ) AVZ podporuje jakékoliv iniciativy, které znamenají, mimo jiné, i zvýšení kvality a odbornosti osob podílejících se na procesu zadávání veřejných zakázek. Tento cíl má AVZ ostatně zakotven od počátku svého vzniku ve svých stanovách. Nyní se ale v médiích objevily informace o iniciativě některých advokátních kanceláří a jiných subjektů, jejímž cílem je vznik Komory administrátorů veřejných zakázek. Právníci založili Komoru administrátorů veřejných zakázek 18.12.2010 12:44, Zdroj: ČTK Přední právní kanceláře v Česku založily Komoru administrátorů veřejných zakázek (KAVZ). Jejím hlavním cílem je nastavit základní profesní, odborné a etické standardy, a stát se tak garantem kvality služeb v oblasti veřejných tendrů. ČTK to řekl jeden za zakladatelů komory Robert Pergl z kanceláře Dáňa, Pergl & Partneři.... Více » Kauza: Asociace pro veřejné zakázky (AVZ) vs. Komora administrátorů veřejných zakázek (KAVZ), Novela zákona o veřejných zakázkách Stanovisko Asociace pro veřejné zakázky k připravovanému vzniku Komory administrátorů veřejných zakázek 18.11.2010 12:34, Zdroj: vz24.cz V posledních dnech se v mediích objevila informace o iniciativě některých advokátních kanceláří a jiných subjektů, jejímž cílem je vznik Komory administrátorů veřejných zakázek (KAVZ). V souvislosti s tím vyvstaly na straně stávajících, ale i potenciálních, členů Asociace pro veřejné zakázky (AVZ) některé otázky. Výkonný výbor i Rada AVZ proto považují za nezbytné na uvedené tiskové informace krátce reagovat. ... Více » Kauza: Asociace pro veřejné zakázky (AVZ) vs. Komora administrátorů veřejných zakázek (KAVZ) Veřejné zakázky a tendry | Jiná média (1) | Komentáře čtenářů (1) | Odeslat e-mailem Právníci z oblasti veřejných zakázek zakládají vlastní komoru 12.11.2010 07:56, Zdroj: ČTK Zástupci advokátních kanceláří a firem zabývajících se organizací výběrových řízení a problematikou veřejných zakázek založili přípravný výbor Komory administrátorů veřejných zakázek (KAVZ). Informaci dnešních Lidových novin potvrdily společnosti v tiskové zprávě. Hlavní rolí komory bude nastavit základní profesní, odborné a etické standardy, a stát se tak garantem kvality služeb v oblasti veřejných tendrů. Ostatní | Jiná média (1) | Komentáře čtenářů (0) | Odeslat e-mailem


POLSKO - KUDOWA ZDROJ - PARK A LÁZNĚ - 12-TX* (6543525369) - Aukro - největší obchodní portál přidat kategorii do oblíbených prodat v této kategorii POLSKO - KUDOWA ZDROJ - PARK A LÁZNĚ - 12-TX* (6543525369) nabídka č. 6543525369 11169 POLSKO - KUDOWA ZDROJ - PRAMEN V PARKU A LÁZNĚ - 12-TX*. - Zachovalá,barevná, čistá, bez známky - 1911 Verze pro tisk


JAROSLAV OUHRABKA Pitná voda pro Prahu. Obecně Pitná voda je voda zdravotně nezávadná ani při dlouhodobé konzumaci Všechno to zajišťuje akciová společnost. - ppt stáhnout JAROSLAV OUHRABKA Pitná voda pro Prahu. Obecně Pitná voda je voda zdravotně nezávadná ani při dlouhodobé konzumaci Všechno to zajišťuje akciová společnost. Prezentace na téma: "JAROSLAV OUHRABKA Pitná voda pro Prahu. Obecně Pitná voda je voda zdravotně nezávadná ani při dlouhodobé konzumaci Všechno to zajišťuje akciová společnost."— Transkript prezentace: 1 JAROSLAV OUHRABKA Pitná voda pro Prahu 2 Obecně Pitná voda je voda zdravotně nezávadná ani při dlouhodobé konzumaci Všechno to zajišťuje akciová společnost Pražské vodovody a kanalizace, a. s. V roce 2005 musela tato společnost pokrýt spotřebu Pražanů a ještě si mohla dovolit dodat vodu mimo Prahu V roce 2005 bylo vyrobeno celkem 132 264 000 m 3 vody. Z tohoto množství bylo předáno mimopražským odběratelům 14 211 934 m 3. 3 Info Praha je zásobována ze 75 % z úpravny vody Želivka a zbylých 25 % z úpravny vody Kárané. Pitná voda z Káraného má charakter podzemní vody, má vyšší tvrdost než voda ze Želivky a chuťově se jeví jako nejlepší. Tato voda jde hlavně do severní části Prahy. V úpravně vody Želivka se provádí v závěru úpravy vody ozonizace – dávkování ozonu do pitné vody. Tento stupeň úpravy zlepšuje také chuťové a vzhledové vlastnosti pitné vody. Úpravna vody Podolí slouží jako rezervní zdroj. 4 Želivka (Švihov) 5 Byla vybudována roku 1975 u soutoku řek Želivky a Sázavy Kvůli výstavbě byly zaplaveny 3 vesnice Rozloha činí 1602 ha Od roku 2004 funguje i jako malá elektrárna 6 Tabulka s čísly 7 Spotřeba vody Průměrná roční spotřeba pitné vody na obyvatele Prahy v roce 2013 (v kategorii domácnosti, bez ostatních odběratelů): 41 m 3 Příklad průměrné denní hodnoty spotřeby pitné vody na osobu při různých činnostech v pražských domácnostech. Průměrná denní spotřeba vody na osobu v roce 2013 byla v Praze 111 litrů (v ostatních regionech ČR je spotřeba vody na osobu a den nižší). 9 Graf podílu výroby vodáren v Praze 10 Mapa vodní distribuce Prahy 11 Teď můžete tleskat... Zdroje: http://envis.praha-mesto.cz/ http://envis.praha-mesto.cz/ http://www.pvk.cz/ http://www.pvk.cz/ http://cs.wikipedia.org/wiki/Vodn%C3%AD_n%C3%A1dr%C5%BE_%C5%A0vihov http://cs.wikipedia.org/wiki/Vodn%C3%AD_n%C3%A1dr%C5%BE_%C5%A0vihov Stáhnout ppt "JAROSLAV OUHRABKA Pitná voda pro Prahu. Obecně Pitná voda je voda zdravotně nezávadná ani při dlouhodobé konzumaci Všechno to zajišťuje akciová společnost."


Elektrická přípojka – Olomouc • NejZóna.cz Elektrická přípojka – Olomouc Profese > TZB > Elektroinstalace > Elektrická přípojka Elektikářské práce Natažení přípojky pro elektrický sporák do rozvodné skříně uvnitř domu. průchod přes půdní prostor. nutné místní posouzení. nutno vidět. cena se určí po shlédnutí akce. krečmer. ...o Koupelna a WC odděleně o Za WC vyklápěcí stěna nebo dvířka pro přístup ke stupačkám - Rozvody elektřiny (natažení od vstupních dveří lištou), vody (včetně přípojky na pračku) a odpadu - Montáž vybavení (WC kombi se skrytou nádrží, vana, umyvadlo, elektrický... Celkově spokojenost, pana vašinu můžu doporučit. ocenil jsem především jednání na úrovni, kvalitně odvedenou práci, schopnost poradit s řešením a prodiskutovat detaily a ochotu přizpůsobit se... Kompletní elektroinstalace novostavby dvoupodlažního rd v blučině. nový elektroměrový rozvaděč, přípojka do domu, podružný rozvaděč s přepěťovou ochranou, zásuvkové a světelné obvody. ovládání žaluzií, vestavné radiopřijímače, příprava na pohon garážových vrat, ventilátory, montáž... ...ostatní pokoje - plovoucí podlaha laminátová, garáž - beton s malbou, koupelny - keramický obklad, ostatní pokoje - omítka + malba. Úpravy exteriéru - vnější tepelná izolace polystyrenem + silikonová omítky (malba) + částečně kamenný (cihlový) obklad. Inženýrské sítě - přípojky... Elektrická přípojka na pozemku pro stavbu RD v Bohuticích (ZN) Poptáváme zřízení hlavního rozvaděče na pozemku, s dočasným vyvedením 2 zásuvek 220v a jističem a revizí na něj. potřebujeme rozvaděč v kapacitě min. 25a – třífázový! alespoň 2x 220v. Zřízení přípojky elektrické energie pro rodinný dům ...zřízení elektrické přípojky včetně dodání sloupku a připojení aby bylo možno používat el. energii při stavbě rod. domu. Zřízena nová přeložka, sloup je na hranici pozemku Termín co nejdříve nejlépe ihned. Poptávám kvalitní firmu pro rekonstrukci obývacího pokoje, která zajistí (možno i odděleně): 1. vybudování obestavby v rohu místnosti pro elektrický krb (celé jako designový prvek) - rozměry a požadovaný vzhled obestavby dle přiloženého obrázku (na obrázku realizace v levém rohu. profese ► elektrikář ► elektroinstalace ► elektrická přípojka


Zvažte možnost registrace, zatím jste zde jako HOST Rozhodl jsem se přispět svou troškou do mlýna. Sám jsem se totiž už v minulosti pokoušel udělat jakýsi herní specializovaný portál - rpghry.cz. Posléze mne moje grafomanská činnost natolik vytěžovala, že jsem přesunul své soustředění čistě na své osobní hraní. Přesto jsem ale pořád toužil po komunitním portálu (pro RPG hry), který by byl tvořený obsahem zvenčí. Poslední pokus jsem udělal v rámci vytvoření RPGhry.cz na Google+, kam jsem chtěl jen dávat odkazy na články z webu, s minimálním nebo žádným komentářem. Nápad jistě dobrý. Výsledky nebyly dobré. Problém je samozřejmě v počtu lidí. Můj nápad mít jedno místo koncentrovaných novinek totiž vyžaduje, aby na tu samou stránku dávalo odkazy více lidí, než jen já. Ve finále jsem měl v plánu udělat stránku, která by agregovala sociální sítě, přičemž "redaktoři" by jen dávali na své G+, Twitter, Facebook nebo jinou síť doporučované odkazy (případně i s komentářem) a s patřičným hashtagem. Agragátor by pak denně (či jednou za hodinu) prolítl účty redaktorů na všech sítích a co by mělo hashtag, to by se zobrazilo na hlavní stránce. Výhoda tohoto řešení je závratná - při dostatečeném počtu "redaktorů" je skoro bezpracné opatřit jakýkoliv příspěvek pouhým hashtagem navíc - a server může přetékat zajímavými informacemi, protože každý redaktor sleduje to své, kdy jen hashtagem provádí výběr. Tohle ale nebude fungovat u retrogamingového portálu, protože je to mnohem širší téma a krom prostých hashtagů by se musela zavést také nějaká kategorizace (více druhů tagů?) a tím se věc začíná komplikovat. Zamyslel jsem se. A tohle je to, co mne napadlo: Úplně v první řadě je nutné si určit cíl a smysl projektu. Pokud by mělo být cílem mít na jednom místě zajímavé články, osobní sondy, mnoha blogerů, přičemž redakční činnost by byla jen výběr článků... to je celkem jednoduché k realizaci, ale význam je skoro nulový. Těch blogerů sice není málo, ale už nyní mám v RSS všechny podstatné a takový portál by byl jen zbytečná duplicita. Navíc by takto pojatý projekt byl hodně uzavřený, chodila by tam stejná sorta lidí, co by se plácala po ramenech. Neříkám, že je na tom něco špatného, ale spíš v tom nevidím žádný přínos. Dtto psát recenze na nové hry staromileckou optikou nebo opačně - je to určeno pro příliš úzkou skupinu čtenářů, kteří stejně naše blogy sledují. Dle mého názoru již nyní žijeme v době, kdy se staré hry (ale i starý hardware!) dostalo do obecného podvědomí více, než si možná myslíme. Gamifikace jinak neherních produktů, interaktivní stránky, sociální sítě, filmy, televize - prakticky na všem lze nalézt souvislosti, které vedou ke kořenům počítačů, jako interaktivního média, stejně tak jako ke kořenům her. Podle mne by bylo přínosné analyzovat současné trendy a nacházet právě tyto souvislosti. A teď nikoliv proto, abychom ukázali, že "to už tady bylo a lepší", ale spíš jenom dávat lidem informace, že ten blbej telefon, co mají v ruce, má hry přibližně ve stejné kvalitě, jako Atari 2600. Proč ale lidé tyto hry hrají na telefonu, ale ne na originální konzoli? V čem se tyto hry liší? V čem je jejich motivace? Jak se změnila cílová a věková skupina hráčů? Nechci tím říci, že web by měl obsahovat suché analýzy. Chci tím říci, že zde existuje nevyužitý prostor, který by mohl zajímat mnohem širší publikum. Bral bych to jako obecně mediální projekt, který by měl kořeny právě ve starých hrách. To samé hardware. Po bouřlivých devadesátých letech pozorujeme, že se výrobci HW opět uchylují k unifikovaným řešením (CPU, GPU), tedy že kopírují prastaré koncepty dedikovaných čipů. Vedle toho ale existují softwarové (a pro telefony jsou i hardwarové) frameworky pro programátory, kteří pak mají jistotu, že jejich programy poběží stejně dobře na mém PC, stejně jako na sousedově. Výkonu je habaděj, že skoro nemá smysl optimalizovat a to přesto, že je k dispozici unifikovaný HW (konzole), tak SW. A co staré dobré hry na cardridgích, které zkrátka musely být programátorsky bezchybné a když nebyly, byl to průser? Nástup HDD v moderních konzolích zlomil roky budovanou prestiž konzolových her... opět zde vidím obrovský prostor pro komentáře HW i SW z neherního hlediska a tím uspokojit nejrůznější geeky, ale i laiky. Dále - hry samotné, jako ekonomický model. Porovnávání prodejních čísel dnes a dříve - rozdíl v reklamě, demoverzích, merchandisingu, dopad na společnost. Je to jen další téma, na kterém se snažím demonstrovat, že informací je na internetu sice přehoušle, avšak jejich analýza a dávání do souvislostí je něco, co tady zoufale chybí (resp. některé zahraniční weby to celkem umí, gamasutra, rps atd.) a může to koexistovat s klasickým herním webem typu Games.cz, aniž bychom si brali návštěvníky. Jelikož jsou hry můj hlavní obor (i když nedělám zdaleka jen retro), mám denně spousty malých postřehů, které se tu a tam snažím dávat na G+ nebo Twitter, ale co mne demotivuje je fakt, že by mne nejprve musel někdo znát a "oblíbit si mne", aby moje posty vůbec četl a něco si z nich odnesl. Určitá mez odosobnění (tj. ne blogování) a zařazení zajímavostí na portál, tvořený desítkou nezávislých lidí by pomohl tyto souvislosti mezi informacemi vypíchnout. Obecně - úplně nejlepší by bylo začít něčím, o čem se ví, že to funguje. Já mám takové vzory, jako je třeba magazín Retrogamer nebo Killscreen (oba vřele doporučuji, koukněte alespoň na nějaké demo PDF nebo v horším případě web). Ty jsou totiž psané dospělými lidmi pro dosplělé lidi. Tohle je to, co na našem webu prakticky neexistuje. Jak jsem naznačil dříve - jsou tady projekty jako oldplayer.cz, částečně se o to někdy snažím i já - ale i tak nelze upřít, že jsem spíše nechtěné dítko Mamouliana, které se podvědomě překonat svého otce. To říkám na rovinu - entita Dave de Sade není stejná bytost, jako David Kubec. Jistě, sdílíme spolu opravdu mnoho, ale zdaleka ne všechno. A bohužel pro mne - Dave de Sade není ten, který by se chtěl hrami zabývat odborně. Je to ten, který hry kritizuje, že nejsou zábavné z JAKÉHOKOLIV důvodu, který může být čtenáři neznámý, či mu může přijít absurdní, pokud neprošel stejnou školou prvních Excaliburů a Score. Vedle toho jako David Kubec se snažím najít odpověď na otázku, čím je definovaná zábavnost her. Proč někoho baví to a jiného ne? V čem se ty dvě lidské bytosti liší? Nejen ve smyslu vztahu k hrám, ale co jejich rodinný život, zdraví, psychické zdraví, dětství, zájmy, práce? Vidím v tom opravdu hluboké souvislosti a z tohoto bych chtěl využít. Napadlo vás třeba, že Animal Crossing by se dal realizovat i na VIC-20? A nezapomínejme na "new age retro". Stejně zaujatě, jako dokážu psát o Amize, můžu psát i o Playstation 2. Opět je zde prostor pro mladší pisatale, kteří nezažili Amigu - možná, že Playstation 1 byla jejich první herní mašina a na Playstation 2 koukají, jako na zjevení ještě dnes, třináct let po vydání. Jak budu na Playstation 2 vzpomínat já a jak Sledge? U kterých her predikuji status kultovnosti? Přijde někdy čas, kdy někdo "zapomene" na Dooma, i když FPS žánr se má čile k světu? Co rozhovory se současnými hráči? Co někoho poprosit, zda by se někdo zúčastnil experimentu a hrál by třeba na ZX Spectru nějakou hru, přestože se sám narodil až v roce 2000? Jak ty hry vnímá? Budou ho bavit? A co obráceně - donutit někoho starého (ideálně "vysloužilého" hráče), aby si zahrál nějakou novinku? Jak ji bude posuzovat? Co se mu na ní bude líbit a co ne? Velice mne třeba zaujal článek o vojákovi armády USA, kterému dali na test Call of Duty. Ten chlápek v jedné větě vystihl hru lépe, než všichni odborní recenzenti dohromady ("It's a gun porn, nothing else"). Jak by (ne)hráči současných mobilovek vnímali staré hry? Je v tom hromada psychologie a téma starých her je ideální v tom smyslu, že jde o obor dynamicky se vyvíjející, tj. že většina lidí, co toto médium stvořilo, je pořád naživu a kořeny této zábavy (v masovém měřítku) jsou součástí naší paměti. A dále - každé umění musí být vnímáno subjektivně a od retro portálu bych očekával střízlivé texty, které budou v principu v rozporu, aniž by mělo jít o hádku, ale čistě jen vyjádření názorů. Líbilo by se mi, kdyby bylo dané nějaké téma (třeba prodejnost her v roce 1990 a 2010), které by mělo svou faktografickou část (analýzu) a následně názory jednotlivých redaktorů. A nemusí jít samozřejmě jen o seriózní věci, může jít o názory na tak abstraktní věci, jako je dojem ze skákání v herní sérii Super Mario (všechny díly). Pro jistotu zopakuji - hry jsou zábavné a měla by být zábava o nich psát. Aby to ale nebyl prostý copy-paste z osobních blogů, redakce by zodpovídala za obsah a témata, kterážto ale bude sama vybírat. (Mimochodem - o něco takového se pokusila Kultura Kriplů, ale dle mého názoru jich na to bylo čím dál méně a byli si hodně podobní v mnoha zásadních otázkách). A to nemluvíme o fenoménu fanbojů, tedy Nintendo vs Sega, Amiga vs Atari, PC vs konzole - odvěká to bitva uměle vyvolávaná marketingovými odděleními za zvýšení prodejů. Proč tohle vůbec funguje? Proč jsou lidi tak blbí, že se dokážou do krve (alespoň na těch internetech) pohádat o tom, zda jim vyhovuje více gamepad nebo klávesnice? Jaký by byl střízlivý pohled na věc? Není to třeba o tom, že ceny konzolí i PC hardwaru jaksi korelují s příjmy cílové skupiny, aby šlo o dlouhodobou investici, tj. že si průměrně movitý hráč prostě nemůže dovolit živit dvě či více platforem najednou? Jak tomu bylo v letech osmdesátých, kdy vznikaly tuny dedikovaných a často jednoúčelových automatů? Další kapitola či téma - arcade hry. Loni jsem měl moc pěknou přednášku o smrti ve hrách (brzy se její výtah objeví u mne na blogu), kde jsem mimo jiné odhalil, že vhazování mincí do automatu je to samé, jako dneska mikrotransakce, případně placení za World of Warcraft. Avšak design současných her se podstatně liší od těch automatových, anebo neliší? Jak u čeho, že ano. Takže bych si s chutí přečetl článek nějaké experta na arcade hry, který v ideálním případě dobu prožil na vlastní kůži a může mi poskytnout například náhled do jeho tehdejší peněženky a jak to měnilo jeho postoj ke hře. A doplnit to nějakým rozhovorem samotného vývojaře oné automatové hry, jak uvažoval při designování obtížnosti, aby zachoval motivaci hráče vhodit další minci. Je zde korelace s designem současných her s mikrotransakcemi? A tak dále, a tak podobně. Já vidím hry za vším a všechno muselo někde začít. Byl to Magnavox Odyssey, který dostal hry do domácností a o třicet let později hrajeme Angry Birds na dotykovém display a to vše na neporovnatelně výkonnějším HW - ale design hry se od Odyssey her skoro neliší, že? A co ty obří dotykové obrazovky, používané třeba ve zprávách v televizi? Začlenění interaktivity do takovéhoto média mi přijde zajímavé. Nemluvě o těch mnoha tickerech, ve kterých dole plují zprávy, asocující sociální sítě a podobná moderní média. Věděli jste třeba, že ředitel nové televize Déčko vyčlenil 50% (!!!) rozpočtu do internetového portálu, kde hlavním prvkem budou hry? A jako hry to asi budou? Jasně, flashovky. Ale jaké mechanismy to budou, aby byly pro děti? No, bude to zřejmě vykrádačka starých her z osmibitů, těch nejjednodušších, protože ty se dají snadno hrát i v dětském věku. A když to rozšíříme - staré hry mívají takovou tu magickou a instantní hratelnost, kdy vám stačí pět minut a pobavíte se, zapotíte se... ale dosáhnou i v takové primitivní hře HI-SCORE je umění, které vyžaduje hardcore nasazení celého pařana (pařanky). Co třeba hra Kaboom na Atari 2600 - rozebrat taktiku hráče, aby dosáhl nejvyššího score? Co třeba strategie v PacManovi, kdy duchové různě zrychlují při zatáčení a když to hráč ví, může toho využít ve svůj prospěch. Staré hry jsou unikátní nejen jaderným nápadem, ale jsou také překvapivě chytře navržené, jako celek. Hraju občas na čínském klonu Atari 2600 a dost často je to jen taková haha legrace hraní, abych to oprášil. Pak si ale řeknu, že překonám skóre kamaráda třeba v Keystone Capers - a ono je to tuhý jako prase! Ale po několika hodinách hraní jsem nějakou taktiku našel. Oprášil jsem ty mozkové závity, které jsou za posledních patnáct let silně nevyužité a zjistil jsem, že pořád v sobě mám toho ducha pětiletého dítěte, které poprvé vidí hru a jediné, co ho zajímá, je překonat skóre staršího bratra, i kdyby u toho mělo sedět do rána. A to je mi kurva přes třicet, je to normální? Je. A právě proto bych si chtěl o takových věcech počíst, u nějakých unikátních souvislostech, o kterých jsem dosud nevěděl. Ideálně bych chtěl takové souvislosti i odhalovat a psát o nich. Tohle všechno, co jsem doposud napsal, by byla podle mne jedna z možných cest, která by měla šanci na život. Jako každý obor lidské činnosti, i žánr retra se vyvíjí. Jeho postavení ve společnosti se mění z okrajového na masový, jen v jiném kabátě. Velká výhoda retroher je v tom, že bude pořád o čem psát, dokud budou vycházet nové hry - takže hovoříme o horizontu desítek, ne-li stovek let, než lidstvo na počítačové hry dočista zapomene, aby nemělo smysl o nich psát. Druhá možnost, která mne napadá a která by také mohla být životaschopná, by byl parodický web. Zcela přiznaně a s nadsázkou psát o nových hrách v kontextu starých a naopak. Mělo by to dvě strany mince (oldfarts vs newfags) a aniž by muselo jít jen o nějakou kritiku současných her, mohla by se dělat sranda skoro ze všeho, třeba po vzoru UK Resistance nebo fake accountů na Twitteru ála @petermolydeux, @kazhiraiceo nebo @reggiefillsnoa . Co se snažím říct je, že hodně milovníků retra bere svůj koníček vážně - což je v pořádku - ale to jim právě dává možnost smát se sobě samotným. Humoristický web by mohl kritizovat nejrůznější tisková prohlášení, sloužit i jako paměť národa, sledovat nějaké kauzy - zejména ty, které se týkají remaků starých her (cokoliv od Duck Tales po Metal Gear Solid 3) a umím si představit, že by se na tom dalo vyřádit skutečně dokonale. A na závěr nyní moudro otce Fura: Kdysi dávno jsem četl celkem trefnou glosu, něco ve smyslu "Deset úrovní Amigisty". Na první úrovni je člověk, který o Amize nic neví. Na druhé úrovni je ten, který o Amize slyšel. Na třetí ji i viděl a něco s ní možná dříve dělal. Čtvrtá úroveň jsou lidé, co s mají s Amigou spojený kus svého života. Na páté úrovni už máte Amigu. Šestá - hrajete na ní hry. Sedmá - používáte ji k práci. Osmá - vyvíjíte pro ni software. Devátá - vyvíjíte pro ni hardware. Desátá - pořádáte akce, vedete portály a sdružujete lidi na nižší úrovni. Nějak takhle to bylo, teď za boha nemůžu najít originál (ani nevím, zda-li to bylo česky, googlil jsem jenom chvilku). Na konci tohoto rozdělení byla otázka: chceš, aby se všichni Amigisti měli lépe? Odpověď: přejdi na vyšší úroveň. Tohoto moudra se snažím tak trochu držet, alespoň co se Amigy týče ;). Když to nyní vztáhnu na nápad s RetroUnited (pracovní název, mně se moc nelíbí ;), tak to, o čem tady diskutujete a o čem píšu, je přesně ono - přechod na vyšší úroveň. Pokud hraní a blogování jednotlivců je dejme tomu osmej nebo devátej level v tomto kontextu, nyní tady hovoříme o přechodu na desátej. S tím se ovšem pojí to, že už tady nemluvíme o něčem, co můžeme doma lepit na koleně a plácat se po ramenou. Už by to znamenalo nějaké závazky - zodpovědné redaktory, co to nevzdají po měsíci. Záruku, že čtenář zavírá okno prohlížeče nadšený a obohacený. Mluvíme tady o finanční investici, mluvíme o tom, že se musí zlanařit desítky lidí, co mají talent na psaní a chápání informací. Mluvíme tady v podstatě o fulltime jobu, který by po nastartování mohl klidně nést i dost peněz ať už z reklamy nebo z akcí. Já jsem rozhodně pro ;). Je to koneckonců smysl mého života a i když to podle mého blogu tak možná nevypadá, za těch mnoho let hraní jsem myslím už našel i vrcholné téma, které chci zpracovat. A takovýto portál by mi hrál do karet, ať už bych na něj přispíval nebo bych jej jenom četl (a klidně bych za takový magazín i platil, mimochodem). *** serte na mne, jsem na sračky *** Ještě jsem chtěl dodat jeden argument pro existenci projektu - my s tím věkem okolo 25-35 jsme s hrami vyrůstali v podstatě od dětství. Jistě, že i v osmdesátých letech lidi hráli hry a bylo jim třicet - jenže oni začali třeba až ve dvaceti vůbec poprvé hrát, protože do té doby hry nebyly zas tak rozšířené. Po nás už nikdy nebude nikdo, kdo by vyrůstal ve světě bez počítačových her. Jsme děti dětí, které prožily dětství bez počítačových her. My už svým dětem nemůžeme říkat "nehraj pořád ty hry, co z tebe bude ve třiceti", jak říkali naši rodiče nám. My jsme s hrami vyrostli a žijeme pořád, ba dokonce se hry masově rozšířily - v různých formách - do většiny oborů lidské činnosti (i když bychom hovořili jenom o interaktivních výstavách). A my jsme ještě prožili léta kvasu, boom her, byli jsme opalováni v epicentru výbuchu her, pořád jsme ještě stihli zachytit velkou část záře opojení (u mne díky tomu, že v Československu prostě nebyly konzole a nástup počítačové techniky a her jsem prožil asi s desetiletým zpožděním - leč o to rychleji jsem to dohnal ;). To mi přijde jako dobrá záminka ;). Tak to bol pekne vyčerpávajúci komentár, ničím lepším si deň v práci neviem predstaviť, ale k veci... Ja by som bol určite za možno trošku humornejší portál, páči sa mi napr. twitter @kazhiraiceo Takisto ma nikdy nenapadlo toto "Jsme děti dětí, které prožily dětství bez počítačových her." úplne vystihnuté, nič také sa už nebude opakovať, nikdy. Iba si zatiaľ nemyslím, že pre väčšinu blogerov by to mohol byť fulltime job, určite nie zo začiatku, finančná podpora by sa samozrejme nebola problém (z mojej strany). Takže přátelé, fórum otestováno, zjevně snese příspěvky libovolné délky. Děkuji za pozornost! ;)) Uff, je to toho tolik, že ve stávajícím stavu nemám šanci okomentovat byť desetinu, ale něco snad. Předně bych doporučil text vzít a publikovat u tebe na blogu, tady to strašně zapadne a to by byla škoda, je tam přehršel věcí k zamyšlení. Schopně vedený agregátor retra by podle mě zbytečný nebo duplicitní nebyl. Je tu spousta blogerů, kteří retro naťuknou jen občas, sám si toho zářným příkladem, a ne každý má čas a sílu sledovat je všechny a vyzobávat to zajímavé. A u čistě retro blogů naopak sem tam vyjde offtopic výkřik do tmy, který s tématem nesouvisí. Kdybychom nalezli moudrého a laskavého editora, který by si na svá bedra to břímě probírání se balastem vzal, mohlo by to být ku prospěchu věci. Pokud vezmu jen čtenáře HV, nemyslím si, že většina má rssku nacpanou herními blogy se záměrem vyzobávat retro. My to děláme, ale my se tématu přeci jen věnujeme dlouhodobě a se zapálením, obsah sami navíc tvoříme a zdroje tedy potřebujeme. Problém je, že tohle imho chce editora, který ale zároveň nebude blogerem. Protože, přiznejme si, jsme ješitní až běda, a kdyby to začal dělat někdo z nás, začne dřív nebo později protěžovat vlastní články (a rozdmýchávat vášně). Z toho naopak vyplývá, že schopný editor by pomáhal brousit kvalitu a hodnotu materiálů jednotlivých autorů. No a v ideálním případě by existence takového fan retro portálu mohla vykrystalizovat v cosi, co jsi nastínil v dalších odstavcích. Abych navázal na tvých "deset úrovní" - radši drobný krůček o půl úrovně víš, než Armstrongův skok pro lidstvo a následný pád na tvrdý beton reality :) Ono to takhle napsané zní skvěle, ale obávám se pro to tu v první řadě není dostatek čtenářů, v řadě druhé dostatek kvalitních autorů. Nebo je a jen o nich nevím / nevíme? Bohužel, nalezení onoho báječného editora bude pravděpodobně podobně nemožné, jako výběr přísného, leč spravedlivého monarchy :) ... Tak, a teď kafe dovnitř a kocovino ven! Sledge napsal(a) Schopně vedený agregátor retra by podle mě zbytečný nebo duplicitní nebyl. Je tu spousta blogerů, kteří retro naťuknou jen občas, sám si toho zářným příkladem, a ne každý má čas a sílu sledovat je všechny a vyzobávat to zajímavé. No, agregátor má jednu zásadní výhodu. Jeho realizace je zdaleka nejjednodušší, takže můžeme experiment začít s nízkými náklady. Co potřebujeme je jenom doména a nějaký ten skript, který bude co hodinu scanovat naše příspěvky na sociálních sítích. Pořád se mi zamlouvají ty hashtagy a hned vysvětlím proč. Kdokoli cokoli někam zajímavého napíše a někoho z redakce to zaujme, stačí dát repost, dodat komentář a hlavně hashtag a je to! A může jít o článek, obrázek, odkaz, video, cokoli. Agregátor pak jednou za hodinu třeba prošmejdí veřejné účty redaktorů na všech sítích (tj. bude tam můj Twitter, moje G+, tvůj Twitter a tvůj Facebook + KDOKOLI, kdo se s námi pustí do díla) a najde-li náš hashtag, tak ten post vezme, uloží do databáze a zobrazí na hlavní stránce. Je to prosté, rychlé, intuitivní a řekl bych i bezpečné (až do okamžiku, než se někdo z redakce zblázní a začně hashtagovat koprofilní porno). Předem hlásím, že takovou věc naprogramovat neumím, ale zároveň si umím představit, že to bude velice jednoduché. Do projektu, tedy do redakce, bychom pak zapojili současnou komunitu a můžeme to nechat chvíli bobtnat. Takže tam nebudou zdaleka jen naše články z blogů, ale tak nějak všechno, co nás na netu zaujalo. Sledge napsal(a) Problém je, že tohle imho chce editora, který ale zároveň nebude blogerem. Protože, přiznejme si, jsme ješitní až běda, a kdyby to začal dělat někdo z nás, začne dřív nebo později protěžovat vlastní články (a rozdmýchávat vášně). Z toho naopak vyplývá, že schopný editor by pomáhal brousit kvalitu a hodnotu materiálů jednotlivých autorů. No a v ideálním případě by existence takového fan retro portálu mohla vykrystalizovat v cosi, co jsi nastínil v dalších odstavcích. Abych navázal na tvých "deset úrovní" - radši drobný krůček o půl úrovně víš, než Armstrongův skok pro lidstvo a následný pád na tvrdý beton reality :) Ono to takhle napsané zní skvěle, ale obávám se pro to tu v první řadě není dostatek čtenářů, v řadě druhé dostatek kvalitních autorů. Nebo je a jen o nich nevím / nevíme? No, nemyslím si, že by tohle byl problém. Zodpovědnost ze relevantnost článků můžeme nést sami, aniž by to jakkoliv ovlinilo naši soukromou blogerskou činnost - viz Kultura Kriplů. Reálný problém je stanovit cíl projektu, cílovou skupinu, formu, úroveň kvality, témata, rubriky a tak dále. A rozdělit úkoly. A to mimo jiné znamená také poněkud větší investici do začátku, protože by šlo o dlouhodobější a závažnější závazek, než psaní blogu. Já jenom zopakuji, aby nedošlo k mýlce - na takovém webu by mohly být klidně i naše články z blogů, byl bych nerad, aby vznikl dojem, že chci udělat suchopárný web plný analýz. Až prozkoumáš třeba Killscreen nebo si osvěžíš paměť nad Retrogamerem, podle mne ti docvakne, proč mantricky opakuji a dávám takový důraz na pevně stanovené hodnoty nově vzniknuvšího magazínu. My bychom si ho prostě udělali na míru, v čem jsme dobří a jenom bychom dbali na dodržování pravidel, která si ale sami stanovíme. Jenže pořád to chce odhodlání, píli, hodně času a více než jen pár lidí, nadšenců. Potřebujeme seriózní magory, které to bude bavit ;). Ticho neni, alespoň u mě, tak nějak to válím po šedé kůře mozkové a dumám. Problém je, že v aktuálních vedrech funguju tak na polovinu výkonu (a ten je i naplno dost neslavnej ;) Osobně bych to viděl někde u toho agregátoru. Nechat každýho bojovat na vlastnim písečku a vyzobávat z toho pro nás relevantní obsah. To je projekt, který se ze začátku dá ukočírovat a případně dál rozšiřovat. I v případě agregátoru tu ale je několik možností, jak obstarávat obsah. Např: - Plná automatika - do systému vložíme důvěryhodné zdroje obsahu (jak si je popsal - twitter feedy, rss, fb stránky...) a cokoliv, co bude mít příslušný hastag, bude přebráno a zobrazeno. - Plný manuál - jednoduchý formulář s několika prvky, jako nadpis, úryvek, URL původního příspěvku, URL obrázku... Redaktor to ručně vyplní a vloží do systému. V obsahu se tak může objevit v zásadě cokoliv, záleží na redaktorech (nebo lépe - moderátorech). No, a pak je tu cokoliv mezi tim :) Plná automatika by byla náročná na domluvu - je třeba dát dokupy autory, domluvit se s nimi na poctivém označování patřičným hashtagem a důvěřovat jim, že to nebudou zneužívat. Technicky by to možná taky nebyla legrace - cokoliv, co má RSS/XML výstup, je sranda, ale třeba FB stránky a twitter už budou trochu problém. Plný manuál je legrace po všech stránkách, formulář se dá spatlat hned, ale zase si to žádá zapálenější redakci, popř. ochotu autorů se s nějakým vyplňováním obtěžovat. Jasně, můžeme u toho sedět ve dvou, skenovat českej internet a vkládat jeden článek po druhym, ale to trochu ztrácí drajv :) A samozřejmě je možná i kombinace obého, tzn. automatické přebírání z jedněch zdrojů a ruční doplňování jiných. Když jsme u toho, pojďme zkusit dát dohromady seznam blogů, magazínů atp, na kterých se retro články objevují. Založil jsme pro to nové téma, ať se nám to neplete sem - https://www.high-voltage.cz/forum/bordel/retro-blogy-magaziny-youtube-kanaly-twitter-ucty-facebook-stranky-atd-ceske/ A opět vyvstává otázka ohledně tematického zaměření. Kormidlovat vyloženě směrem ke hrám? Nebo řešit i techničtější věci, viz blogy hračičků typu http://blog.i-logout.cz/, http://hexadoupe.blogspot.cz/, http://www.8bity.cz/ a další? Samé ocásky! ;) Ftl napsal(a) No vyjadřovat by se měli hlavně "budoucí" tvůrci :) Vyjadřovat by se měli všichni, ať to získá nějakou podobu. Mimochodem, už jsme u toho - akce ještě ani nezačala a už se to dělí na tvůrce vs. čtenáře. Co k tomu přistoupit trochu tvořivěji a akčněji a ne jen takhle pohodlně pasivně? ;) Nó, já se pustil do článku, ale oproti vám ostatním to zní tak nějak infatilně a po čase přemýšlení a povinných korekcí jsem uznal, že takhle to teda nepůjde a odložil jsem to na neurčito. Původně jsem totiž chtěl psát o vzniku mého gamepadu na Didaktik M (skromě podotýkám jediného na světě , vlastně jsou dva, ale oba jsou moje práce) a aby to mělo příběh, tak to začalo tím, jak jsem začal s pařením a pak už jsem pomalu začal ztrácet souvislosti, začal jsem se v tom motat a aby mi nic neuniklo, tak jsem to četl pořád dokola až mě to přestalo bavit, tak jsem to uložil a možná se k tomu někdy vrátím Každý počítač je hloupý nebo chytrý pouze tak, jako jeho majitel. Dave: No, však už se do toho taky tim dumáním nad technickou stránkou věci sám montuju, zdá se :) Doména je za pár kaček, hosting mám, po stránce nákladů by to byla sranda. Jak jsem psal, přebírání obsahu z blogů s RSS/XML by určitě nebyl problém, to ani nemusim psát, na to vyčmuchám nějaký pluginy, pokud to postavim na Wordpressu / Drupalu (*). Ostatně, nějaký agregátory cizího obsahu už jsem kdysi řešil. Nakonec i na ten Twitter asi něco najdu. Doplnim to o formulář pro ruční vkládání (vkládat můžou třeba všichni, ale ne-redaktoři by podléhali schvalování některého z redaktorů) a máme zdravý základ hotov :) * Může se to zdát trochu jak kanonem na vrabce, ale výhoda takovýho řešení je, že bude připravený i na vlastní obsah, a ne jen ten přebíranej. Ale zrovna ty už tak nějak tušíš, jak jsem na tom s dodacíma lhůtama ;) A zatímco vše "pod kapotou" jsem asi schopen obstarat, "ksicht" by musel někdo dodat. Když už se do toho pouštíme, přijde mi nevhodný prostě někde splašit nějakou free šablonu, kterou používá milión a jeden web. Nějaký tu nějaký nevytížený grafik? :) Sledge: Já jenom zopakuju, že pro mne jako pseudoredaktora by bylo nejjednodušší, abych dával posty na Twitter a G+ "jako obvykle" a jen dodáním hashe se to objeví na webu. Abych se někam logoval do nějakého dalšího systému, nemluvě o pohodlnosti při používání mobilu - na to nemám, to hlásím předem. Tak jsem se pustil do nějakýho toho testování. Jak jsem předpokládal, se správnou kombinací pluginů se to dá relativně snadno vystavět na Wordpressu. techdemo (opakuji, jen a pouze techdemo! ;) - http://retro-united.1701.cz/ Umíme: Twitter - pomocí dotazů si můžu navolit v podstatě cokoliv. Např. teď se přebere: - vše s hashtagem #starehry - vše od @davesade s hastagem #retro - vše od @StareHry s hastagem #retro. (můžou oba zmínění příležitostně otestovat?) Blogpost - přebírá se: - články z vlci-doupe.blogspot.com v kategorii Retro - články z mickthemage.blogspot.com v kategorii Retro - články z gurujoe.sk v kategorii Retro - články z poklady-z-popelnice.blogspot.cz v kategorii Retro - články z angryplayer.blogspot.cz v kategorii Amiga Dále: - Wordpress blogy problém nebudou. - Google+ nejspíš nepůjde, leda bych si na to vážně růčo napsal parser. - Má cenu řešit FB? Obsah se nepřebírá real-time, ale jednou za 5 minut (Twitter) či 15 minut (blogy) se spustí cron a zjistí akualizace. Pokud najde něco nového, přebere si to a uloží do databáze, v tu chvíli je to přístupné na webu. Výhoda je, že Retro United pak může fungovat i jako archiv, což se v případě Twitteru může hodit... Nejvíce uživatelů online: 67 Právě online: mop 20 Host(é) Právě prohlíží tuto stránku: 2 Host(é) Statistiky uživatelů: Hosté: 14 Členové: 378 Moderátoři: 0 Administrátoři: 1 Statistiky fóra: Skupiny: 5 Fóra: 24 Témata: 991 Příspěvky: 15686 Nejnovější uživatelé:Ringo, molotov5, Lakysto, strizek, Tomas Hrdina, PanzerHans, Jiří Vitner, GameCollection, thement, Martin, aldairek, luxxul149, Michal, Tomáš Urych, VitaH23 Administrátoři: Sledge: 3843


text: Sražený cyklista zemřel po převozu do nemocnice Smrtí jednatřicetiletého muže skončila v pondělí ráno srážka cyklisty s osobním autem na Opavsku. Případem se stále zabývají opavští dopravní policisté. K tragédii došlo krátce po 6. hodině u Kajlovce, místní části Hradce nad Moravicí. pondělí 17. září 2012, 23:06 „Pětadvacetiletý řidič Škody Fabie z Novojičínska jel stejně jako cyklista ve směru na Kajlovec. Z dosud nezjištěných příčin narazil přední částí vozu do zadní části kola před sebou,“ popsala opavská policejní mluvčí Dagmar Schindlerová. Dodala, že zatímco cyklista přeletěl přes střechu auta na silnici, auto táhlo kolo ještě asi 30 metrů za sebou. Podle mluvčího moravskoslezských záchranářů Lukáše Humpla byl muž po střetu s autem v bezvědomí. „Lékař u něj zjistil poranění hlavy a mozku, stav se jevil jako život ohrožující. Pacientovi bylo nezbytné zajistit dýchací cesty, umělou plicní ventilaci a ošetřit poraněnou hlavu a dolní končetinu,“ sdělil s tím, že po ošetření byl cyklista letecky transportován na urgentní příjem Fakultní nemocnice Ostrava. Jenže tam ještě v dopoledních hodinách, jak potvrdila policejní mluvčí Schindlerová, následkům zranění podlehl. „Alkohol byl u řidiče škody negativní, u cyklisty byl nařízen odběr vzorku krve, škoda na kole i vozidle je 42 tisíc korun,“ doplnila. Policisté žádají případné svědky, kteří by k tragické nehodě měli jakékoliv informace, ať je sdělí na telefonním čísle 974 737 574. plk, Právo Krimi S vážným zraněním břicha a hlavy skončil v sobotu v noci v Karviné po srážce s osobním autem šestačtyřicetiletý chodec. Podle záchranářů... O život devětačtyřicetiletého muže, který se topil v řece Opavě u Dolního Benešova, bojovali v sobotu po poledni moravskoslezští záchranáři. Aktualizováno - Tragická dopravní nehoda se v neděli stala u obce Klenčí pod Čerchovem na Domažlicku. Na silnici 2/189 narazil před 09:00 řidič Renaultu... V policejní Škodě Octavii RS, vybavené záznamovou technikou, se s policisty Janem Štefkem a Josefem Portlem blížíme v pátek ráno na...


text: Studii vypracovala dceřiná společnost Harvardské univerzity - bostonský server Harvard business review (HBR). Obecně získaly manažerky více procent v oblastech budování dobrých vztahů a pohody na pracovišti. V hodnocení konkrétních kompetencích, jako je na příklad vlastní iniciativa, cílevědomost, týmová práce, vztahy, řešení problémů inovace a další, získaly ženy výrazně lepší hodnocení než muži. Obdobné výsledky vyplynuly také ze studií Odyssey, české poradenské společnosti stojící za projektem PROFI ŽENA I, který se zabývá vzděláváním českých podnikatelek. Umění lepších vztahů "V manažerských schopnostech mužů a žen jsou nesporně velké rozdíly – ženy většinou mnohem lépe zvládají umění budování dobrých vztahů na pracovišti," říká Martin Ruman, ředitel společnosti Odyssey. Z průzkumu této společnosti dále vyplynulo, že ženy jsou lepšími leadery než muži především pro jejich schopnost udržovat dobré vztahy a citlivější emotivní vnímání. "Současně mají ženy vyšší zájem pracovat na osobním rozvoji," dodává Ruman. Americký průzkum proběhl v roce 2011 a bylo při něm hodnoceno celkem 7 280 leaderů z různých odvětví a oborů. Předmětem hodnocení bylo 16 klíčových manažerských kompetencí, na jejichž základě vzniklo celkem 360 komplexních hodnocení. A výsledky? První zjištění vyplývající z provedeného průzkumu není až tak překvapivé. Celých 64 % všech vedoucích pozic jsou vykonávány muži, a čím výše je pracovní pozice zařazena v organizační struktuře, tím méně žen zde nalezneme. Zároveň však platí, že ženy na těchto vysokých funkcích získávají zpravidla mnohem vyšší hodnocení než muži. Proč jsou lepší? A proč to tak je? Proč ženy "vítězí"? Odpověď není podle autorů americké studie zcela jednoznačná – jedním z možných vysvětlení je i to, co zdůrazňovaly v průzkumu ženy na vysokých pozicích: že jsou nuceny pracovat tvrději než muži. Jsou přesvědčeny, že jsou vystaveny neustálému tlaku ze svého okolí neudělat žádnou chybu a neustále dokazovat svou potřebnost pro firmu. "Potvrzuje to i fakt, že mezi manažerkami je vysoký zájem především o kurzy asertivity, emoční inteligence a manažerských dovedností," doplňuje projektová specialistka Martina Zápotocká ze společnosti Odyssey. "Z toho usuzujeme, že ženy projevují enormní zájem především o to, aby dokázaly efektivně působit v oblastech spolupráce a vztahů." U pracovního poměru na dobu určitou musí být vymezení této doby způsobem nepřipouštějícím pochybnosti - Dovolenou za odpracované dny a dodatkovou dovolenou lze krátit jen z důvodu neomluvené zameškané směny - Smyslem povinnosti upozornit zaměstnance na možnost výpovědi je, aby věděl o následcích při dalším méně závažném porušení pracovní povinnosti. - Nevyplacení mzdy zaměstnanci, pokud je zaměstnavatel v insolvenci - Studium zasahující do pracovní doby představuje překážku v práci na straně zaměstnance


Lví žena: Žena wamp, která vládne světu | Sex a vztahy | Femina.cz Co nejčastěji kazí milování? 10 největších zabijáků dobrého sexu Se Lvem v posteli Erotika na talíři - Recepty, které ve vás zažehnou vášeň Lví žena: Žena wamp, která vládne světu Magazín: Sex a vztahy | autor: Renata Petříčková | vydáno 15. 08. 2013\tKomentáře Lvice je nejenergičtější ženou zvěrokruhu. Snad nikdy ji nenajdete pasivní, a když už, tak jen na krátkou dobu, umí žezlo svého života držet v rukou velmi pevně, snoubí se v ní neskutečná vášnivost a touha mít všechno pod kontrolou. Svým způsobem mohou být Lvice nesmírně lákavé a na druhé zase mohou působit až odpudivě právě díky své činorodosti a rozlítané energii kolem sebe. Je to lovkyně!V dětství nepatřila k těm, která by se utápěla v slabomyslnosti. I když má nepříliš šťastné dětství, rozvrácenou rodinu nebo je prostě jen „ponechána sama sobě“, umí se o sebe postarat a od raného věku umí rozvíjet svou vlastní svobodu. Diktátorům se už v útlém věku umí pěkně vzpouzet a jde si svou cestou, ačkoliv u toho umí předstírat, že plné požadavky svých diktátorských rodičů. Sama je jako matka dokonalá, protože umí poskytnout oporu i lásku a její zanícené podporování svých vlastních dětí je opravdu vytrvalé. Umí tak dětem dát do života celkem fajn příklad, jak se o sebe postarat i při nepřízni osudu. Jejím principem je bohyně lovu Artemis a ta se rozhodně s životem nepáře. Když se s ní náhodou dostanete do křížku, téměř nemáte šanci na vítězství – pokud tedy nejste taky Lvice. Na lovu za slávou!Nezřídka u Lvic vidíme rysy touhy a honby se za slávou. Nemusí být za každou cenu v televizi, ale nějaký ten kariérní úspěch jim v očích bliká už od základní školy. Obyčejně kolem sebe má i patřičnou partu fanynek, kterým velí. Její přátelství vykazuje typické rysy, má jednu nebo dvě nejlepší přítelkyně (nebo přátele), kterým zůstává věrna po celý život. Ostatní okruh známých je bezesporu velmi široký, proměnlivý a prožívá ho velmi intenzivně. Ne snad po citové stránce, ale prostě po té akční – neustále je v pohybu, plánuje večírky, babince a sezení u skleničky vína. Ještě jedna zajímavost na ní je, kdoví, proč to tak je, ale říká se o ní, že je nejoblíbenější kamarádkou homosexuálních mužů – prostě na ni letí a ona na ně. Mazaný úsměv?Lvice má krásný úsměv, trošku mazaný, no prostě tlama lva, nikdy nevíte, co se v té kráse doopravdy skrývá. Obličej mívá kulaťoučký a milý a vyznačuje se zejména lví hřívou vlasů. Někdy mívá trochu robustní postavu a její „kila“ citlivě reagují na emoce. Potřebuje-li se před něčím chránit, malinko nabude, ale nadbytečný tuk zase odchází ve chvíli, kdy se její životní situace uklidní. Astrologické knihy praví, že na Lvici jsou nejkrásnější její ňadra, dokonale formovaná, tvarovaná a do vysokého věku prostě krásná! Navíc tyto miloučké pahorky nemá ani moc velké, ani malé, prostě akorátní. Stejně tak mívá podobně baculatou a sladkou zadnici, ačkoliv nohy a ruce mohou působit poněkud chlapecky a mívá sklony k suché pokožce. Slavné osobnosti? Třeba Jennifer Lopez, Melanie Griffith, Gillian Anderson, ale také jemnější typy jako Sarah Brightman nebo lvice Coco Channel. Trošku prostořeká...Astrologicky je žena ve Lvu řazena do věkového období 28 – 35 let, čili ta nejlepší a nejzralejší léta, věk rodičovství a ochrany rodiny. Na své partnery je však velmi náročná: Musí s nimi být vše v nejlepším pořádku, jinak nehne ani brvou a na podpatku ho vynese přede dveře. Lvice se s tím prostě nepáře a to je důvod, proč za ní táhnou davy přítelkyň, obdivovatelek... anebo proč ji jiná skupina žen nenávidí právě za to, jaká je – DĚSNÁ.


source: CulturaX

text: Hudobné CD: Petr Muk: Sny zůstanou (Definitive Best of) (Petr Muk) | Martinus Jeden z nejvýraznějších zpěváků, skladatelů a textařů domácí popové scény. Zakladatel a frontman skupin Oceán (1985 –1992) a Shalom(1992 –1996), v roce 1997 nastoupil na sólovou dráhu a vydal několik velmi úspěšných alb oceněných Zlatými a Platinovými deskami. Držitel ceny hudební akademie pravidelně bodující v anketě poluparity Český slavík. Tragicky zemřel vroce 2010 ve věku 45 let. Reprezentativní výběr písní Petra Muka vychází u příležitosti početných výročí, která si vroce 2020 připomínáme, mj. nedožité 55. narozeniny (4. 2. 1965), zrod Oceánu (1985), oceánské debutové album Dávná zem (1990), nejúspěšnější sólové album Jizvy lásky (2000), páté studiové a poslední sólo album V bludišti dnů (2010), 10 let od skončení Petrovy pozemské pouti (24. 5. 2010). Tracklist s maximální možnou stopáží mapuje celou kariéru Petra Muka od Oceánu přes Shalom po jeho sólovou dráhu. 9029533285 Ešte dlho budú tieto pesničky populárne a hrávané, pretože majú vysokú kvalitu, ktorá ich posúve k definitívnej nesmrteľnosti Čítaj viac Uzasny, krasny album, vyberovky zo starych albumov, Peto Muk je zaruka kvality, velmi potesil, odporucam Čítaj viac


Německo plánuje zavádět solární panely na všechny střechy nových budov | | Krásné bydlení Solární panely nebo také fotovoltaika – to je téma, na které má každý jiný názor. Zatímco někteří jsou pro a investují do tohoto úsporného zařízení, na které lze ostatně získat nemalou dotaci z programu Nová zelená úsporám, jiní jsou zásadně proti. Jenže ani ti, kteří jsou zarytě proti si budou muset třeba v sousedním Německu na svůj nově postavený dům solární panel investovat. Tedy je to zatím předmětem debat, ale sousední stát je tomuto návrhu velice nakloněn. Německo totiž počítá se zdvojnásobením produkce solární energie, která nijak neškodí životnímu prostředí (což se o elektrické elektřině říct bohužel nedá). Jelikož má Německo poměrně ambiciózní plán (chce dosáhnout zdvojnásobení produkce solární energie do deseti let), uvažuje, že uzákoní povinnost instalovat si solární panely na střechu nově postavených budov. Chystá se k tomuto kroku i Česko? Nelze říct, jestli se k podobnému kroku schyluje také Česko, i když je pravdou, že se investování do úsporných zařízení začíná stále více podporovat. Stále například funguje dotační program Nová zelená úsporám, který kromě fotovoltaické elektrárny podporuje také investici do rekuperace nebo taktéž investici do tepelného čerpadla. Německo však díky svému expanzivnímu cíli chce přistoupit k radikálnějším krokům, aby došlo k posílení fotovoltaiky. Cíli nic nebrání, jen je nyní otázkou, jestli takto stanoveného cíle Německo skutečně v nejbližších deseti letech dosáhne. Musí vejít v platnost zákon Jak jsme ale nastínili, aby vůbec došlo k realizaci tohoto plánu, jež si sousední země stanovila, je nutné, aby vešel v platnost zákon, který bude solární panely zejména na nově postavené budovy doslova nařizovat. Politici jsou však v tomto ohledu poměrně zajedno, tudíž není velká pravděpodobnost toho, že by z tohoto zákonu sešlo nebo že by se neschválil.


text: Nejprve samozřejmě musíte vytvořit soubor s přednastavením a umístit jej na vhodné místo, odkud jej budete používat. O vytvoření souboru se dočtete dále v této příručce. Umístění souboru na vhodné místo je různě složité podle použitého způsobu. V případě, že budete soubor s přednastavením načítat ze sítě, z diskety nebo usb klíčenky, je jeho umístění zřejmé. Chcete-li soubor umístit na CD nebo DVD, budete muset znovu sestavit celý ISO obraz. Umístění souboru s přednastavením přímo do initrd je mimo rozsah tohoto dokumentu a musíme vás odkázat na vývojářskou dokumentaci k debian-installeru. Ukázkový soubor s přednastavením, jež můžete využít jako základ pro své pokusy, naleznete na http://www.debian.org/releases/wheezy/example-preseed.txt. Tento soubor je poskládán z ukázek prezentovaných v tomto dodatku. Používáte-li přednastavení z initrd, musíte zajistit, aby se soubor jmenoval preseed.cfg a aby se nacházel v kořenovém adresáři initrd. O vše ostatní se postará instalační program. Ten se podívá, zda je soubor přítomen, a pokud ano, tak jej nahraje. U zbývajících způsobů přednastavení musíte instalátoru říci, který soubor má použít. Toho dosáhnete parametrem, který předáte jádru buď ručně při zavádění, nebo skrze soubor zavaděče (např. grub.cfg), kde u definice jádra přidáte příslušný parametr na nový řádek set. Pokud to váš zavaděč umožňuje, nemusí být od věci jej nastavit tak, aby nečekal se zavedením instalačního systému na stisk klávesy Enter, ale aby dále pokračoval automaticky. Abyste měli jistotu, že instalátor dostane správný soubor, můžete zadat jeho kontrolní součet. V současnosti to musí být md5 součet. Pokud zadaný součet a vypočítaný součet souboru nebudou souhlasit, instalátor odmítne tento soubor použít. Zaváděcí parametry: - pro zavádění ze sítě: preseed/url=http://host/path/to/preseed.cfg preseed/url/checksum=5da499872becccfeda2c4872f9171c3d - pro zavádění z upraveného CD: preseed/file=/cdrom/preseed.cfg preseed/file/checksum=5da499872becccfeda2c4872f9171c3d - pro zavádění z USB média (soubor s přednastavením je v kořenovém adresáři USB média): preseed/file=/hd-media/preseed.cfg preseed/file/checksum=5da499872becccfeda2c4872f9171c3d Pokud zadáte preseed/url nebo preseed/file jako zaváděcí parametr, můžete použít zkrácenou verzi url, resp. file. Obdobně lze zkrátit preseed/file/checksum na pouhé preseed-md5. I když nemůžete přednastavit některé kroky připravenými odpověďmi v souboru, stále můžete dosáhnout plně automatické instalace, protože můžete zadat hodnoty pro přednastavení jako zaváděcí parametry jádra. Zaváděcí parametry jádra můžete též využít v případě, kdy nechcete použít celé přednastavení, ale jen předodpovědět nějakou konkrétní otázku. Pro nastavení hodnoty libovolné proměnné zmíněné v tomto dodatku stačí zadat . Jestliže se má hodnota použít k přednastavení balíku v cílovém systému, musíte předřadit ještě vlastníka[19] proměnné cesta/k/proměnné= hodnota . Nezadáte-li vlastníka, hodnota proměnné se nezkopíruje do databáze debconfu v cílovém systému a tudíž zůstane při konfiguraci daného balíku nevyužita. vlastník: cesta/k/proměnné= hodnota Předzodpovězení otázky popsaným způsobem způsobí, že se tato otázka nezobrazí. Chcete-li otázce přednastavit konkrétní odpověď, ale přesto chcete, aby se otázka zobrazila, použijte místo „=“ operátor „?=“. Více též B.5.2 – „Použití přednastavení pro změnu výchozích hodnot“. Některé často používané proměnné mohou mít i kratší variantu, Pokud je tato varianta dostupná, upřednostňujeme ji zde před úplnou formou. Konkrétně proměnnou preseed/url zde zkracujeme na url. Jiným příkladem je alias tasks, který vlastně znamená tasksel:tasksel/first. Dvě pomlčky „--“ mají u zaváděcích parametrů jádra speciální význam. Všechny parametry nacházející se za posledními pomlčkami budou zkopírovány do konfigurace zavaděče v instalovaném systému. (Pokud to instalátor pro daný zavaděč umožňuje.) Parametry, které instalátor rozpozná (např. volby pro přednastavení), budou automaticky odfiltrovány. Pro většinu instalací můžete celkem bez problémů odstranit implicitní volby jako vga=normal, což vám umožní přidat další volby pro přednastavení. V některých případech není možné zadat hodnotu obsahující mezeru, a to i v případě, kdy hodnotu obklopíte uvozovkami. Díky několika pokročilým (někteří říkají zmateným) vlastnostem instalačního systém Debianu je možné, aby se poměrně jednoduchý zaváděcí parametr rozvinul do komplexní a na míru upravené automatické instalace. Zařizuje to zaváděci volba Automated install, na některých architekturách nebo zavaděčích nazývaná též auto. V této části příručky tedy řetězec auto není zaváděcím parametrem, ale návěstím zavaděče, které připojí příslušné zaváděcí parametry. Pro ilustraci uvádíme několik příkladů, které můžete zadat na zaváděcí výzvě. auto url=autoserver Toto spoléhá na fakt, že na síti existuje DHCP server, který dostane počítač do bodu, kdy bude možné přes DNS přeložit jméno autoserver. Pokud DHCP server poskytnul i název domény, tak se zkusí i varianta, kdy se za název počítače přidá právě poskytnutá doména. Například pokud je přes DHCP poskytnuta doména priklad.cz, vyústí to ve stažení souboru s přednastavením z adresy http://autoserver.priklad.cz/d-i/wheezy/./preseed.cfg. Poslední část url ( d-i/wheezy/./preseed.cfg) pochází z proměnné auto-install/defaultroot. Proměnná implicitně obsahuje adresář wheezy, aby jste s příchodem novějších verzí Debianu a nových kódových označení nemigrovali na nové verze automaticky, ale kontrolovaněji (po explicitním zadání nového kódového jména). Část /./ indikuje kořen, vůči kterému můžete zadávat relativní cesty (používá se v preseed/include a preseed/run). To umožňuje zadávat cesty k souborům jako kompletní URL, cesty začínající na / jsou připojeny ke kořenu, nebo jako cesty relativní k umístění, kde byl nalezen poslední soubor s přednastavením. To umožňuje vytvářet přenositelnější skripty, kde můžete přesouvat celé hierarchie skriptů na nová umístění, aniž by se co pokazilo. Například můžete na USB klíčenku přesunout soubory, které se dříve používaly na webovém serveru. Předpokládejme, že je v souboru s přednastavením nastavena proměnná preseed/run na hodnotu /scripts/late_command.sh. Pak v naší ukázce bude zmíněný soubor stažen z http://autoserver.priklad.cz/d-i/wheezy/./scripts/late_command.sh. Pokud na dané síti není vybudovaná vhodná DHCP a DNS infrastruktura, nebo pokud nechcete použít výchozí cestu k souboru preseed.cfg, můžete zadat explicitní URL. Nebude-li URL obsahovat prvek /./, bude automaticky připojen na začátek cesty, tj. za třetí lomítko URL. Příklad vyžadující jen minimální podporu od místní síťové infrastruktury: auto url= http://192.168.1.2/cesta/k/preseed.souboru Celé to funguje tak, že pokud v URL chybí protokol, předpokládá se http, pokud název počítače neobsahuje tečky, připojí se k němu doména odvozená z DHCP a pokud za názvem počítače není žádné lomítko, přidá se výchozí cesta. Kromě zadávání URL můžete zadat i parametry, které přímo neovlivňují chování debian-installeru samotného, ale které mohou být předány do skriptů spouštěných z nahraného souboru s přednastavením pomocí preseed/run. V současnosti to je pouze auto-install/classes, ve zkrácené verzi classes. Příklad použití: auto url= autoserverclasses= trida_A;trida_B Třídy mohou například označovat typ systému, který se má instalovat, nebo jazykové prostředí, které se má nastavit. Tento koncept je možné dále rozšiřovat. Pokud toho ve svých skriptech využijete, je rozumné použít jmenný prostor auto-install, například auto-install/style. Jestliže si myslíte, že máte pro další parametr vhodné využití, zmiňte se o něm v diskusní skupině <firstname.lastname@example.org>, abychom předešli konfliktům v jmenném prostoru (a případně vám přidali kratší alias). Příkaz auto zatím není definován na všech architekturách. Stejného výsledku však můžete dosáhnout přidáním dvou parametrů auto=true priority=critical k parametrům jádra. Parametr jádra auto je vlastně alias pro auto-install/enable a potlačuje zobrazení otázek ohledně místního prostředí a nastavení klávesnice až do bodu, kdy je bude možné přednastavit. Parametr priority je alias pro debconf/priority a nastavením na hodnotu critical zajistíte, aby se zobrazovaly pouze otázky s kritickou prioritou, kterých při instalaci moc není. Další parametry, které se mohou hodit při automatizaci instalací přes DHCP, jsou interface=auto netcfg/dhcp_timeout=60, které způsobí, že se k instalaci použije první funkční síťové rozhraní a že instalátor bude trpělivější při čekání na odpovědi od DHCP serveru. Rozsáhlý příklad použití této infrastruktury naleznete na webových stránkách autora. Kromě ukázkových skriptů a tříd tam také naleznete zajímavé výsledky kreativního použití přednastavení. Při použití (automatického) přednastavení se mohou hodit následující aliasy. Poznamenejme, že aliasy zkracují pouze jméno otázky. Vždy je třeba přidat ještě hodnotu, například auto=true nebo interface=eth0. |priority||debconf/priority| |fb||debian-installer/framebuffer| |language||debian-installer/language| |country||debian-installer/country| |locale||debian-installer/locale| |theme||debian-installer/theme| |auto||auto-install/enable| |classes||auto-install/classes| |file||preseed/file| |url||preseed/url| |domain||netcfg/get_domain| |hostname||netcfg/get_hostname| |interface||netcfg/choose_interface| |protocol||mirror/protocol| |suite||mirror/suite| |modules||anna/choose_modules| |recommends||base-installer/install-recommends| |tasks||tasksel:tasksel/first| |desktop||tasksel:tasksel/desktop| |dmraid||disk-detect/dmraid/enable| |keymap||keyboard-configuration/xkb-keymap| |preseed-md5||preseed/file/checksum| Jelikož DHCP umí předávat jméno souboru, je možné toho zneužít pro určení souboru s přednastavením. Obvykle se totiž tato možnost používá pro určení souboru, kterým se zavede systém ze sítě. Pokud ale bude soubor ve formě URL, instalace to rozpozná a pokusí se soubor stáhnout a použít jako soubor s přednastavením. Následující příkaz ukazuje, jak upravit konfigurační soubor dhcpd.conf serveru ISC DHCP verze 3 (balík isc-dhcp-server). if substring (option vendor-class-identifier, 0, 3) = "d-i" { filename "http://pocitac/preseed.cfg"; } Všimněte si, že předchozí příklad omezuje použití na DHCP klienty, kteří se identifikují jako „d-i“, takže by to nemělo ovlivnit běžné DHCP klienty, ale pouze instalace. Direktivu filename můžete zadat například i do sekce pro jediný počítač, takže neovlivníte ostatní instalace na síti. K dobrým zvykům při přednastavování přes DHCP patří přednastavení pouze hodnot, které jsou specifické pro vaši síť, jako je např. lokální zrcadlo. Tím se při instalaci automaticky vybere správné zrcadlo, ale zbytek instalace probíhá interaktivně. Kompletní přednastavení přes DHCP byste měli provádět pouze s nejvyšší opatrností. [19] Vlastníkem debconf proměnné (nebo šablony) je obvykle jméno balíku, který obsahuje odpovídající debconf šablonu. U proměnných používaných přímo v instalačním systému je vlastníkem „d-i“. Šablony a proměnné mohou mít více vlastníků, což pomáhá při rozhodování, zda je možné je při odinstalování balíku odstranit z databáze debconfu.