source: wikipedia

text: Albánie (, také ), plným názvem Albánská republika (), je středomořský stát v jihovýchodní Evropě na Balkánském poloostrově. Na severu sousedí s Černou Horou, na severovýchodě s Kosovem, na východě se Severní Makedonií a na jihovýchodě s Řeckem. Západní část Albánie leží na pobřeží Jaderského moře, zatímco její jihozápadní část leží na pobřeží Jónského moře. Od Itálie, kterou od Albánie odděluje Otrantský průliv, je vzdálena 72 kilometrů. Hlavní město Tirana, kde žije přibližně 895 tisíc obyvatel, je finančním centrem země. K roku 2011 žilo v zemi 2 821 997 obyvatel. Etnicky se jedná o poměrně homogenní zemi, kterou z 95 % tvoří Albánci, z náboženství zde převažuje islám. Demograficky se jedná o velmi mladou zemi, neboť střední věk obyvatelstva je 29,9 let (pro srovnání: v Česku je to 40,1 let). Albánie je členem Organizace spojených národů (OSN), Severoatlantické aliance (NATO), Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE), Rady Evropy, Světové obchodní organizace (WTO), Středoevropské zóny volného obchodu (CEFTA), Organizace islámské spolupráce (OIC) a jedním ze zakládajících členů Unie pro Středomoří. Od ledna 2003 byla potenciálním kandidátem na vstup do Evropské unie a 28. dubna 2009 o členství v Evropské unii formálně požádala. Od roku 2014 je oficiálním žadatelem o členství, přístupové rozhovory začaly v březnu 2020. Albánie je parlamentní republikou s tržní ekonomikou. Reformy a transformace trhu otevřely zemi zahraničním investicím, zejména co se týká rozvoje energetického průmyslu a dopravní infrastruktury. Dějiny Důkazy o paleolitické populaci neandrtálců na území Albánie byly objeveny na jihu země v Xarrë (v kraji Vlora) a v jejím středu, nedaleko Tirany, v pohoří Dajti. Mezi objevené předměty v jeskyni poblíž Xarrë patří nástroje z pazourku a jaspisu, zatímco v Dajti šlo o kostěné a kamenné nástroje podobné těm z aurignacienské kultury. Ve střední a jižní Albánii bylo nalezeno také mnoho artefaktů z doby železné a bronzové, poblíž mohylových pohřebišť. Archeologové došli k závěru, že tyto oblasti byly osídleny od poloviny třetího tisíciletí před naším letopočtem indoevropskými lidmi, kteří mluvili protořeckým jazykem. Část této historické populace se později kolem roku 1600 př. n. l. přestěhovala do Mykén, kde založila mykénskou civilizaci. Dalším starořecky mluvícím kmenem byli Chaoniané na jihu dnešní Albánie, ti vybudovali město Foiniké (dnešní Finiq). Jejich území se později stalo součástí Epiru, důležitého antického království, jež ovlivňovalo i starořecké dějiny. Dalším z příchozích kmenů byli Thrákové, kteří se usadili zejména na západě země. Důležitou skupinou kmenů pro albánskou etnogenezi pak byli Ilyrové, kteří se na albánském území začali objevovat kolem roku 2000 př. n. l.. Byli to lidé mluvící indoevropským jazykem. Ilyrský kmen Albanoi dal zemi její dnešní název. Ovšem jen pro svět, v Albánii samotné převládá označení Shqipëria, které bylo odvozeno od slovesa mluvit či "mluvit jasně, srozumitelně". Nejdůležitější ilyrský kmen, který ovládal většinu dnešní Albánie, se však nazýval Ardiaei. K nejvýznamnějším ilyrským památkám v Albánii patří ruiny města Byllis. Antika Starověké antické zdroje často hovoří o oblasti dnešní Albánie jako o Ilýrii. Je ovšem sporné, zda šlo skutečně o státní útvar, ilyrské kmeny se patrně nikdy zcela nesjednotily. Ilyrské území nakonec začali kolonizovat zhruba v 7. století př. n. l. Řekové. Z této doby například pochází Butrint, město na jihu země. Dnes je památkou UNESCO. Další významnou řeckou osadou na území dnešní Albánie byla Apollonia, na jejíž akademii studoval i císař Augustus. Řekové v takových osadách vytvářely uzavřenou oligarchii (jak si povšiml i Aristotelés ve své Politice), která ovládala většinové a původní ilyrské obyvatelstvo (v případě Apollonie to byl ilyrské kmen Taulantů). Další z řeckých kolonií byl Epidamnos (Římany nazývaný Dyrrachium, dnes Drač). Thúkydidés vnitřní spory v Epidamnu označil za příčinu peloponéské války. Řekové Ilyry silně ovlivnili, nikdy je však zcela neovládli. Zejména Ardiaeiové, s hlavním městem ve Skadaru, si udržovali nezávislost a jejich král Agron a jeho manželka Teuta, jež vládla po jeho smrti, vytvořili silný stát, který se nadechoval k mohutné expanzi. Ta však narazila na moc Říma, který vyhlásil království Ardiaeiů roku 229 př. n. l. válku, pod záminkou, že podporuje pirátství. Tím začaly tzv. ilyrské války. Skončily roku 167 př. n. l., kdy Římané porazili a uvěznili posledního nezávislého ardiaeiského krále Gentia. Tím byl dokončen římský zábor ilyrského, tedy dnešního albánského území. Římská říše umožnila na území dnešní Albánie rozvoj a potlačila meziklanové spory. Vznikly přístavy, mnohé pevnosti, akvadukty a silnice Via Egnatia. Římané dnešní albánské území zahrnuli do několika provincií: Ilyrica, Dalmácie, Makedonie, Moesie i Epiru. V pozdějších dobách to pak byly Horní Moesie a v roce 284 pak provincie Praevalitana, jejímž hlavním městem byla Scodra (dnešní Skadar). Na konci 4. století se do země rozšířilo křesťanství. Po rozdělení Římské říše Albánie spadala pod Východořímskou, neboli Byzantskou říši. Její součástí zůstala až do roku 1204. Vymizení ilyrské etnické identity zůstává nevyjasněnou otázkou, patrně souvisí se slovanskými invazemi do oblasti v 6. a 7. století. Právě ze 7. století pochází poslední písemná zmínka o Ilyrech. Středověká knížectví Byzantinský vliv ohrožovalo Bulharsko, a později další státy, hlavně ze severu Raška, Zeta a Benátská republika. Z roku 1079 pochází první písemná zmínka o Albáncích, v díle byzantského kronikáře Michaela Attaleiatese. Velké křesťanské schizma rozštěpilo v 11. století i Albánii, sever se stal katolickým, jih pravoslavným. Na přelomu 12. a 13. století vznikl první albánský státní útvar, bylo jím Arbešské knížectví. Jeho prvním vládcem byl archont Progon, střediskem město Kruja. Stát existoval 65 let, než se musel podrobit Epirskému despotátu. Několik let po rozpadu Arbašského knížectví uzavřel francouzský a sicilský král Karel z Anjou, v součinnosti s papežem, dohodu s albánskými vládci a slíbil, že bude chránit jejich starověké svobody. V roce 1272 tak založil Albánské království a dobyl pro něj území na úkor Epirského despotátu. Následně bylo v zemi velmi šířeno katolictví, zejména díky Karlově sestřenici Heleně z Anjou, za jejíž vlády bylo postaveno kolem 30 katolických kostelů a klášterů především v severní Albánii. Ve 14. až 15. století držela pás albánského pobřeží Benátská republika (tzv. Benátská Albánie). Do své Srbské říše území nakrátko začlenil Štěpán Dušan. Albáncům se pak podařilo založit řadu dalších, menších států, jako byl Artský despotát (1359–1416), Albánské knížectví (1328–1415), Kastriotské knížectví (1389–1444), Knížectví Muzaka (1280–1417, 1444-1450) nebo Dukagjinské knížectví (1387–1444). Neustálé válčení způsobilo rozsáhlé migrace obyvatelstva, které utíkalo buď na jih země, nebo na Apeninský poloostrov. Osmánská nadvláda Ve 20. až 30. letech 15. století začali postupně zemi ovládat Osmané, v roce 1431 obsadili většinu Albánie. Tisíce Albánců následně uprchly do západní Evropy, zejména do Kalábrie, Neapole, Ragusy a na Sicílii, jiní hledali ochranu v nepřístupných albánských horách. Proti Osmanům se postavila Lezhská liga vedená Gjergjem Kastrioti Skanderbegem, který dokázal úspěšně na 20 let jejich vliv dočasně odstranit. Stal se tak legendou a klíčovou figurou, k níž se vztahuje moderní albánský nacionalismus. Osmané v Albánii ale nakonec vládli dalších pět století. Vytlačili křesťanství do hor a zavedli islám i vlastní kulturu. Katolíci konvertovali ve většině v 17. století, pravoslavní v osmnáctém. Obchod pomohli rozhýbat Židé vyhnaní ze Španělska, jimž Osmané dovolili se v Albánii usadit - zejména město Vlora se stalo prosperujícím obchodním centrem. Dlouhodobě však osmanský systém znamenal úpadek - zatímco v 19. století docházelo v okolní Evropě k rozvoji, Albánie se stala zaostalou zemí s vysokým podílem negramotnosti (téměř všechny ženy byly nevzdělané) a skoro žádným průmyslem. Někteří Albánci v osmanském režimu dosáhli na mocenské pozice. To se týkalo například vlivné rodiny Köprülü, z níž pocházelo šest velkovezírů, včetně Köprülüzade Fazıla Ahmeda nebo Kary Mustafy Pašy. Albánský původ měl pravděpodobně i místokrál Egypta Muhammad Alí Paša. Dva osmanští sultáni, Bájezíd II. a Mehmed III., měli albánské matky. Proti Osmanské nadvládě propukala různá povstání; mezi lety 1756 a 1831 získal na severu země moc rod Bušatliů. Mezi lety 1787 a 1822 pak jih země ovládl Ali paša janinský. Od 2. poloviny 19. století existovalo albánské národní obrozovací hnutí, někdy zvané Rilindja nebo Rilindja Kombëtare. Na přelomu 70. a 80. let téhož století vznikla první moderní nacionalistická organizace Prizrenská liga, která pod vedením Abdyla Frashëriho začala požadovat autonomii země. Liga vyhlásila v roce 1881 povstání, které Osmani však potlačili a Frashëriho uvěznili. Nezávislost V roce 1911 začalo albánské povstání s Gerčským memorandem jako programem. Albánie vyhlásila 28. listopadu 1912 nezávislost, po první balkánské válce. Vznikla tak tzv. Nezávislá Albánie, její deklaraci nezávislosti sepsal a vyhlásil Ismail Kemali. V Londýně byla 29. července 1913 podepsána mírová smlouva, která Albánii stanovila definitivně jako autonomní, suverénní a dědičné knížectví, jehož existence a neutralita byla garantována šesti velmocemi (Rakousko-Uhersko, Německo, Francie, Itálie, Spojené království a Rusko) a do zvolení knížete měla nejvyšší moc vykonávat Mezinárodní kontrolní komise. Mnoho etnických Albánců ovšem zůstalo za hranicemi nového státu, čímž bylo zaděláno na řadu problémů do budoucna.Jako zájemci o albánský knížecí trůn se přihlásili např. italský markýz Giovanni Kastriota Skanderbeg d'Auletta, maďarský aristokrat baron Franz Nopcsa nebo španělský šlechtic Don Juan de Alandro Kastrioti y Perez de Velasco, kteří odvozovali svůj původ od hrdinného Skanderbega, neměli však podporu velmocí a tak nepřicházeli v úvahu. Stejně dopadli i kandidáti z Albánie nebo černohorský král Nikola, neuspěli však ani kandidáti velmocí, většinou katolíci. Volba nakonec padla na Wilhelma Wieda z Neuwiedu v Porýní, jehož matkou byla nizozemská princezna a jeho vzdáleným příbuzným byl císař Vilém II. Rozhodujícím faktorem bylo, že byl protestant a tedy přijatelný pro všechny. Wied dorazil do Albánie 7. března 1914 a za své sídelní město si vybral přístav Durrës (Drač). Největším problémem první etapy nového státu se stali muslimští proosmanští monarchisté, zejména z venkovských oblastí, kteří zahájili povstání, jež bylo dosti úspěšné. Vzápětí vypukla první světová válka a členové Mezinárodní kontrolní komise jeden po druhém začali i s vojenskými jednotkami opouštět Albánii. Po definitivním odchodu těchto jednotek, nenacházeje jiné východisko, opustil i kníže Vilém Albánii s tím, že neabdikuje a že během jeho dočasné nepřítomnosti „se bude moci lid v klidu rozmyslet a najít pro sebe správnou cestu“. Nastal chaos a vzpoura místních Řeků na severu země, na niž reagovala invazí Itálie. Vznikl tak italský protektorát. Od roku 1916 se Albánie stala rovněž jedním z bojišť války (v rámci soluňské fronty), území držela po většinu času rakousko-uherská armáda. Republika a monarchie Politický zmatek pokračoval i po skončení první světové války. V zemi chyběla jednotná vláda a Albánci měli důvodné obavy, že Itálie, Jugoslávie a Řecko usilují o zničení nezávislosti Albánie. Italské síly nadále kontrolovaly oblasti na severu, které okupovaly od roku 1914. Kontrolu nad severní Albánií se snažili převzít i Jugoslávci (viz též Mirditská republika), Řekové zase chtěli ovládnout jižní Albánii (tzv. Severní Epirus). V roce 1918 zdevastovala srbská armáda 150 vesnic v údolí Driny. Zasáhl americký prezident Woodrow Wilson, který zdůraznil svou podporu nezávislosti Albánie uznáním oficiálního albánského zástupce ve Washingtonu a prosadil, aby 17. prosince 1920 Společnost národů přijala Albánii za řádného člena. V Británii lobbovala ve prospěch Albánců známá "královna horalů" Edith Durhamová. Mezitím byla italská armáda vyhnána albánskými dobrovolnickými jednotkami. V roce 1920 došlo i k významné změně; hlavní město bylo přesunuto z Drače do Tirany, tehdy malého dvacetitisícového města. V roce 1924 vypukla revoluce, která vyústila ve zrušení monarchie a vytvoření republiky. Klíčovými postavami nového státu byli Fan Stilian Noli a Ahmet Zogu. Ten byl nejen premiérem v letech 1922–1924 a později prvním prezidentem Albánie (1925–1928), ale nakonec, po vzniku království v roce 1928, se stal i králem a v letech 1928–1939 vládl jako Zog I. K jeho dosazení na trůn napomohly jugoslávské síly. Zog se však krátce po začátku své vlády obrátil k Bělehradu zády a začal spolupracovat s Mussolinim. Toto spojenectví (do nějž patřilo též Maďarsko a Bulharsko), které bylo zaměřené právě proti Jugoslávii, mu nakonec překazil vliv evropských mocností. Druhá světová válka Pouze pět měsíců před začátkem druhé světové války, 7. dubna 1939, Albánii obsadila fašistická Itálie (druhý italský protektorát) a titul albánského krále obdržel od italské vlády král Viktor Emanuel III. V říjnu 1940 sloužila Albánie jako základna pro neúspěšnou italskou invazi do Řecka. Regiony Kosovo a Kamerie byly připojené k Albánii, proto Albánci podporovali Mussoliniho a tolerovali zapojení do loutkového království Viktora Emanuela. Odmítli však podílet se na holokaustu Židů. V Albánii nebyl během války zabit ani jediný Žid a Albánie se stala jedinou evropskou zemí, kde žilo po válce více Židů než před ní. Na pronásledování Židů v Makedonii se nicméně podílela albánská 21. horská divize SS „Skanderbeg“. Spáchala též řadu válečných zločinů na Srbech. V září 1943 zemi okupovalo nacistické Německo. K moci se tak dostalo extrémně nacionalistické hnutí Balli Kombëtar, za italské vlády nelegální. Jeho programem bylo uchování Velké Albánie, tedy Albánie v hranicích po připojení Kosova a dalších území. Tím vznikl program novodobého albánského nacionalismu, který není zcela deaktualizován ani dnes a ovlivňuje dosud balkánské dění. Balli Kombëtar nakonec ale nejvíc bojovala s vnitřním nepřítelem, stále sílícími komunistickými partyzány. Komunistické protifašistické partyzánské hnutí porazilo nacionalisty v průběhu roku 1944. 29. listopadu 1944 pak osvobodilo zemi i od Němců, za cenu zhruba 28 000 padlých. V jeho čele stál Enver Hodža, ten mezi lidmi získal ohromnou oblibu a stal se velkou autoritou. Okamžitě po skončení bojů získala jeho Albánská strana práce (PPSH) moc a začala provádět komunistické reformy a represe - jen v letech 1944 až 1948 bylo popraveno deset tisíc lidí a sto tisíc dalších uvězněno (při počtu obyvatel 1,1 milionu). Komunistický režim Mezi lety 1945 a 1990 měla Albánie jeden z nejtvrdších komunistických režimů v Evropě a ocitla se v mezinárodní izolaci. Nejprve přerušila kontakty se západem, zejména po incidentu v Korfském průlivu v roce 1946, který byl jedním z vůbec prvních incidentů studené války. Poté se rozkmotřila s Jugoslávií (mj. kvůli sporům o Kosovo) a roku 1961 i se Sovětským svazem a dalšími zeměmi východního bloku. Orientovala se pak zejména na Čínu, ale i s ní se v 70. letech Hodža rozešel ve zlém. Roku 1968 vystoupila Albánie na protest proti okupaci Československa z Varšavské smlouvy. Paranoidní diktátor Hodža rozesel po krajině betonové bunkry, jejich počet se odhaduje na půl až tři čtvrtě milionu. Ke známým obětem komunistického režimu v Albánii patří Koči Dzodze, Beqir Balluku nebo vědkyně Sabiha Kasimatiová. Přesný počet obětí komunistického režimu v Albánii není znám, tisíce lidí se ztratily beze stopy, pojmenováno bylo 5 577 zavražděných. Asi 48 tisíc lidí bylo uvězněno z politických důvodů v koncentračních táborech, včetně asi 10 tisíc žen a dětí. Odhaduje se, že komunistický režim nese vinu za smrt asi 25 tisíc Albánců. Všudypřítomnosti tajné policie Sigurimi se připisuje to, že v Albánii nikdy nevzniklo silné disidentské hnutí. Praktikování jakéhokoli náboženství bylo přísně zakázáno, za šíření náboženství hrozilo tři až deset let vězení. Došlo k uzavření všech 2169 kostelů a mešit, zákazu obřadů i náboženských symbolů. Mnoho památek bylo zničeno. Albánie se tak stala první (a jedinou) oficiálně ateistickou zemí na světě. Hodža ji takovou vyhlásil slavnostně roku 1967 a v roce 1976 bylo i do ústavy zapsáno, že „stát neuznává žádné náboženství a provádí ateistickou propagandu, aby do lidu vložil vědecký materialistický pohled na svět". K nečetným úspěchům Hodžova režimu patřilo odstranění negramotnosti, krevní msty a průlom v postavení žen. Postkomunistická Albánie V letech 1990–1992 byla ukončena komunistická vláda a zřízena pluralitní demokracie. Opět bylo povoleno náboženství, tak dlouhou dobu krutě potlačované. První svobodné volby se uskutečnily v březnu 1991. V nich ještě uspěli komunisté, avšak v dalších volbách roku 1992 již triumfovala Demokratická strana Albánie. Ta se však při transformaci země dopustila některých chyb, které nemají v celém postkomunistickém světě obdoby - především šlo o oficiální státní podporu tzv. pyramidových schémat, tedy podvodných investičních nástrojů. Přestože před nimi Mezinárodní měnový fond prezidenta Sali Berišu varoval, ten pyramidové investiční firmy vytrvale obhajoval a vyzýval Albánce k investicím do nich. Mnozí prodali i své domy a dobytek, aby získali prostředky pro investice. Pyramidové hry se začaly hroutit na konci roku 1996. Mnoho ožebračených investorů se připojilo k původně pokojným protestům proti vládě a žádali své peníze zpět. V únoru 1997 propuklo nepřehledné násilí, když vládní síly (policie a republikánská garda) nejprve střílely do demonstrantů, načež v březnu z pouličních bojů prchly a nechaly své zbrojnice otevřené. Ty byly okamžitě vyrabovány protestujícími, různými spontánně vzniklými milicemi a také zločineckými gangy. Následný chaos a rozvrat, někdy zvaný albánská občanská válka, stál život dva tisíce lidí. Přiměl OSN v dubnu 1997 zahájit tzv. operaci Alba, v rámci níž do Albánie vstoupily mírové síly OSN vedené Itálií. Záminkou byla ochrana cizinců, kteří se neúspěšně snažili uprchnout ze země, hlavním cílem byla ale obnova základního řádu: restrukturalizace soudního systému a albánské policie. Albánie tak musela s transformací začít znovu, přičemž oproti svým sousedům ztratila desetiletí a navíc vycházela z horšího základu. Korupce, špatná infrastruktura a organizovaný zločin tak zůstaly trvalými problémy. Navíc se zhoršily vztahy se Srbskem (Jugoslávií), zejména proto, že Albánie přímo podporovala organizaci UÇK, jež úspěšně dosáhla odtržení Kosova od Jugoslávie. Na druhou stranu albánští politici dosáhli v mezinárodněpolitické oblasti jistých úspěchů, když se Albánie 1. dubna 2009 stala plnoprávným členem NATO. Dne 28. dubna 2009 rovněž požádala o vstup do Evropské unie a 24. června 2014 získala status kandidátské země. Klíčovou silou v zemi se od vyhraných voleb v roce 2013 stala Socialistická strana vedená Edi Ramou. V roce 2021 vyhrála volby již potřetí za sebou. Rama zahájil celou řadu demokratizačních a modernizačních reforem. Jeho velkým snem je také připojení Kosova k Albánii. Geografie Albánie leží v západní části Balkánského poloostrova na pobřeží Jaderského a Jónského moře. Albánské pobřeží je dlouhé 362 km. Nachází se na něm i Albánská riviéra, stále oblíbenější destinace evropských turistů. Od italského poloostrova Salento ji na západě odděluje 73 km široký Otrantský průliv. Pozemní albánská hranice je dlouhá 720 km, z čehož 173 km tvoří na severu hranice s Černou Horou, 114 km s Kosovem, 151 km na východě se Severní Makedonií a 282 km na jihovýchodě s Řeckem. S rozlohou 28 748 km2 je 12. nejmenším státem v Evropě a 2,7× menším než Česká republika. Povrch Albánie je především hornatý. Hory tvoří 75 % území země. Horská pásma s nadmořskou výškou nad 1000 m n. m. zaujímají 28,5 % plochy Albánie. Průměrná nadmořská výška v zemi činí 708 metrů, což je dvojnásobek průměru Evropy. Značnou část vnitrozemí prostupují horstva albánsko-řecké soustavy jakou je pohoří Korab, kde také leží nejvyšší hora Velký Korab (je nejvyšší horou i Severní Makedonie). Na severu zasahují horstva Dinárských hor. Pohoří Prokletije je známo také jako Albánské Alpy. Na severních svazích Prokletije se nachází nejméně pět ledovců, které vznikly pravděpodobně v době holocénu.Nejdelší řekou je Drin. K dalším významným řekám patří Devolli, Vjosa, Shkumbin nebo Osum. Téměř bez výjimky tečou albánské řeky z východu na západ. Řeky mají největší průtok vody v zimních měsících, kdy spadne na území Albánie nejvíce deště. V létě mají naopak velmi nízký průtok a mnohé vysychají. Na severu a východě leží hraniční jezera Skadarské, Ohridské a Prespanské. Skadarské jezero je největší v jižní Evropě. Původně sladkovodní Butrintské jezero bylo v antice spojeno s Jónským mořem průplavem, a je tudíž slané. K největším umělým nádržím patří jezero Koman. Albánie má ve srovnání s dalšími zeměmi regionu (např. s Chorvatskem nebo Řeckem) velmi málo ostrovů. Většina z nich je malá a nepřesahuje rozlohu 1 km2. Jedinými většími ostrovy jsou Sazan a Kunë. Žádný z ostrovů však není obydlený. V Albánii se nachází 15 národních parků, 5 chráněných krajinných oblastí, 4 přírodní rezervace a další chráněné oblasti. 36 % území Albánie je zalesněno, 20 % lesů jsou lesy dubové.Pobřeží má typické středomořské klima s mírnými zimami a vlhkými léty. Průměrné teploty se zde pohybují od 7 °C v zimě po 24 °C v létě. V jižní části nížin se průměrné teploty pohybují mezi 5 °C až 30 °C. Část hor má také středomořské podnebí, neboť do nich pronikají vzdušné masy od obou moří. Ve vzdálenějších horách převládá vzdušné proudění z balkánského poloostrova a větry severního, případně severovýchodního směru. Mořské i kontinentální proudění vzduchu má za příčinu také vysoké srážkové úhrny nad výše položenou částí území Albánie. Nejvíce deště spadne ve středních polohách, 95 % všech srážek potom během zimních měsíců. V létě jsou srážky časté velmi málo. Roční úhrn srážek na pobřeží činí 1000-1500 mm a v horách se pohybuje okolo 2000 mm. Ve východní části země, při hranici se Severní Makedonií, to bývá i 760 mm.Albánie, vzhledem k rozmanitosti krajiny, disponuje značnou biologickou diverzitou. Hory poskytují útočiště dvěma nejohroženějším druhům v zemi, rysovi balkánskému a medvědu hnědému. K dalším významným savcům patří kočka divoká, vlk obecný, liška obecná a šakal obecný. Z velkých ptačích dravců je to sup mrchožravý a orel skalní, který je i národním symbolem. Ústí řek, mokřady a jezera jsou domovinou plameňáka růžového, kormorána malého a extrémně vzácného pelikána kadeřavého. V pobřežních vodách jsou ke spatření tuleň středomořský, kareta obecná nebo kareta obrovská. Častým návštěvníkem pobřežních vod bývá i delfín skákavý. V Albánii lze nalézt přibližně 3 500 různých druhů rostlin, především středomořského a eurasijského charakteru. Minimálně 300 místních rostlin se používá k přípravě léčiv. Politický systém Albánie je unitární stát a parlamentní republika. Její politický systém určuje ústava přijatá v roce 1998. Exekutivní moc má vláda a její předseda (Kryeministri). Předseda vlády je nejsilnější a nejvlivnější osobou v albánské politice. Formální hlavou státu je prezident. Je volený parlamentem (Kuvendi neboli Shromážděním Albánské republiky), a to tajným hlasováním a bez rozpravy, většinou tří pětin všech členů parlamentu. Jeho funkční období trvá 5 let. Jeden kandidát může být zvolen maximálně na dvě po sobě jdoucí funkční období. Formálně je prezident též vrchním velitelem armády. Jmenuje předsedu vlády. Legislativní pravomoc má parlament, jehož 140 poslanců je voleno každé čtyři roky. Parlament je jednokomorový. Parlamentarismus má v Albánii silnou tradici, první parlament byl svolán již 2. března 1444, a to v Lezhë, národním hrdinou Skanderbegem. Od roku 1991 je politický systém demokratický, pluralitní a vícestranický. Limit pro vstup do parlamentu pro stranu jsou 3 procenta hlasů, pro koalici 5 procent. Právo volit má každý občan Albánie, který dosáhl věku 18 let. Soudní systém je nezávislý na výkonné a zákonodárné moci. Od roku 2022 je prezidentem Bajram Begaj. Od roku 2015 je premiérem Edi Rama. Od roku 1991 vedly všechny vlády dvě strany, buď středolevá, proevropská, sociálnědemokratická strana Socialistická strana Albánie (Partia Socialiste e Shqipërisë), nebo středopravá, liberálně-konzervativní a proevropská Demokratická strana Albánie (Partia Demokratike e Shqipërisë). Administrativní dělení Albánie se administrativně dělí do 12 krajů (albánsky: qark/qarku, někdy též prefekturë/prefektura), 36 okresů (rrethe) a 351 obcí. Ekonomika Albánie patřila k nejméně rozvinutým socialistickým zemím a ani v prvním svobodném desetiletí, v 90. letech 20. století, se ekonomice příliš nedařilo, teprve na jejich konci se HDP na obyvatele dostal na úroveň konce komunismu. Avšak od začátku 21. století Albánie prožívá zdaleka nejlepší ekonomickou éru své moderní historie. Růst je setrvalý a rychlejší než na západě Evropy. Albánie byla dokonce jednou ze tří zemí Evropy, jejíž ekonomika rostla i během celosvětové recese, jež vypukla roku 2008. Albánská ekonomika rostla dokonce i během prvního covidového roku (2020), a to o 3,9 %. To bylo dokonce ještě více než rok předtím (3,7 %). Druhý covidový rok růst činil dokonce 8,6 %. Hrubý domácí produkt (HDP) v paritě kupní síly na hlavu k roku 2022 činil 17 408 mezinárodních dolarů, tedy byl zhruba na úrovni Brazílie, Bosny či Ázerbájdžánu. Průměr Evropské unie byl ovšem 53 201 mezinárodních dolarů, což značí že výkonnost albánské ekonomiky je na 32,7 procenta průměru EU. Z hlediska celkového HDP v paritě kupní síly je albánská ekonomika 120 největší na světě (k roku 2022). Albánská ekonomika je silně provázána s italskou. Do Itálie míří 45 procent veškerého albánského vývozu. S velkým odstupem je na druhém místě Španělsko (8,1 %). Zásadním vývozním artiklem jsou textilní a obuvnické výrobky. Na vývozu se také podílí nerostné bohatství, k němuž patří ropa, měď a další barevné kovy. Itálie je rovněž největším dovozcem do Albánie, 28,2 % dovezeného zboží pochází z Apeninského poloostrova, 11,9 % pak ze sousedního Řecka. Dovoz zboží je čtyřikrát vyšší než vývoz. Albánská ekonomika je již postindustriální, služby vytváří 54,1 % HDP. Průmysl 24,2 %, zemědělství 21,7 %. Zemědělství ovšem stále zaměstnává 41% obyvatel. Albánie patří k malému množství Evropských zemí, kde výraznou složkou hospodářství jsou remitence, peníze posílané domů Albánci pracujícími v zahraničí, ty tvoří až 15 % HDP. Velkým problémem zůstává šedá ekonomika, která podle odhadů může činit až 40 procent ekonomického výkonu země. Měnou je albánský lek (100 leků = 0,71 EUR = 19,20 Kč, srpen 2016). Doprava Jediným mezinárodním letištěm v Albánii je Letiště Tirana, které bylo v roce 2001 bylo pojmenováno po Matce Tereze (Aeroporti Ndërkombëtar i Tiranës Nënë Tereza). Leží 11 kilometrů od Tirany. Je domovem albánského národního leteckého dopravce Air Albania. Letiště přepravilo v roce 2019 více než 3,3 milionu cestujících. Před covidovou krizí se hovořilo o stavbě dalších letišť, například ve Vloře. Autostrada 1 (A1) je nejdelší dálnicí v zemi. V budoucnu propojí Drač u Jaderského moře přes Prištinu v Kosovu s Panevropským koridorem X v Srbsku. Autostrada 2 (A2) je součástí Jadransko-jónského koridoru a také Panevropského koridoru VIII a spojuje Fier s Vlorou. Autostrada 3 (A3) je v současné době ve výstavbě a po svém dokončení spojí Tiranu a Elbasan s Panevropským koridorem VIII. Po dokončení všech tří koridorů bude mít Albánie 759 kilometrů dálnic spojujících ji se všemi sousedními zeměmi. Drač je nejrušnějším a největším mořským přístavem v zemi, se značným objemem osobní dopravy, který činí přibližně 1,5 milionu přepravených osob ročně. Železniční síť spravuje železniční společnost Hekurudha Shqiptare, která byla značně podporována diktátorem Enverem Hodžou. Původně byla státní, v roce 2005 byla privatizována. Po pádu komunismu význam železnice v Albánii poklesl, v roce 2021 ale začala stavba důležité nové trati, která spojí Drač s Tiranou. Cestovní ruch Turistický potenciál Albánie je perspektivní a bezesporu vysoký. Klima je příjemné, albánské pobřeží Jaderského a Jónského moře má délku asi 420 km. Mezi nejvýznamnější turistická střediska patří okolí Drače (Jadran) a riviéra mezi Vlorou a Sarandou (Jónské moře). Velký potenciál vykazují také horské oblasti Albánie, které nabízejí ohromné množství přírodních i kulturních památek a velkolepé scenérie horských masivů, jejichž výška běžně dosahuje 2000 m n. m. i více. Stejně jako ve zbytku země zde však je turistická infrastruktura stále nedostatečná a postupně je rozvíjena a doplňována. V roce 2015 byla v Albánských Alpách na severu země českým dobrovolnickým projektem Albanian Challenge podle českého modelu značení vytvořena v té době nejrozsáhlejší síť turistických stezek v Albánii, která čítá více než 100 km tras. Propojuje tak známé turistické lokality Theth a Valbonu s obcí Curraj i Epërm a přehradou Koman. V letech 2017–2019 pak jiný český spolek Všechny tváře Albánie vytvořil síť značení turistických stezek v jihoalbánské oblasti Kurvelesh, která spojuje jihoalbánské pobřeží a hory ve vnitrozemí (Projekt Nivica). V rámci rozvoje turistické infrastruktury obecně se staví nové ubytovací kapacity s požadovanou vybaveností (hotely, restaurace, pizzerie, kavárny a samoobsluhy). Albánie v posledních letech usiluje i o zlepšení kvality pláží, které jsou na některých místech stále v neudržovaném stavu, a také o vytvoření podmínek pro využívání volného časů turistů ve večerních hodinách. Podle statistiky albánského Ministerstva turistiky v roce 2004 navštívilo zemi 375 000 zahraničních turistů. Demografie Podle albánského Statistického ústavu (INSTAT) žilo v roce 2020 v Albánii 2 845 955 lidí. Což značí, že se Albánii podařilo zastavit populační pokles, který byl znatelný od pádu komunismu a zapříčiněný migrací ze země. V 90. letech opustilo zemi nejméně 900 000 lidí, přičemž asi 600 000 z nich se usadilo v Řecku. K poklesu přispívala i nízká porodnost, 1,51 narozeného dítěte na ženu. Ta je jednou z nejnižších na světě a značně kontrastuje s porodností v jiných islámských zemích. Hustota zalidnění je 259 obyvatel na kilometr čtvereční. Průměrný věk dožití je 78,5 let (75,8 let u mužů a 81,4 let u žen). Populace země neustále rostla z 2,5 milionu v roce 1979 až do roku 1989, kdy dosáhla vrcholu na 3,3 milionu. Asi 53,4 % obyvatel země žije ve městech. Tři největší kraje podle počtu obyvatel tvoří polovinu celkového počtu obyvatel. Téměř 30 % celkové populace se nachází v okrese Tirana, následuje okres Fier s 11 % a okres Drač s 10 %. Tirana je jedním z největších měst na Balkánském poloostrově s počtem obyvatel asi 400 000 a 1 milion v metropolitní oblasti. Druhým největším městem v zemi podle počtu obyvatel je Drač s 113 000 obyvateli, následovaný Vlorou se 104 513 obyvateli. Etnické složení Většinu obyvatelstva Albánie, asi 98,5% tvoří Albánci. Přesný počet národnostních menšin v Albánii není zcela objasněn, protože albánská politika podle různých organizací nepřiznává pravdivá čísla, ale přikrášluje je ve prospěch Albánců, žádná menšina však proti výsledkům neprotestovala. Nejsilnější menšinu tvoří Řekové s asi 14 000 obyvateli, následují Arumuni, a zbytek tvoří Černohorci, Romové, Balkánští Romové a slovanští Makedonci. Mnoho etnických Albánců žije také v přilehlém Kosovu (asi 1,8 milionu), Severní Makedonii (okolo 800 000), Černé Hoře (okolo 30 000), Srbsku (okolo 62 000) a Řecku, kde Albánci tvoří jednu z největších menšin (až 600 000 lidí). Řekové žijí v jižní části Albánie už od starověku a soustřeďují se v městech Gjirokastër, Himara, Saranda, Vlora, Delvina. Řekové obývají i albánský ostrov Ksamil, který se nachází u řeckého ostrova Korfu. Arumuni obývají jižní a střední Albánii. Největším střediskem Arumunů je však město Korçë, které bylo známé svými podnikatelskými aktivitami již v osmanské době. Známým arumunským centrem je i město Voskopojë, kde žili i řečtí podnikatelé. Dále žijí Arumuni ve městě Divjaka. Slovanské obyvatelstvo žije hlavně na hranici se Severní Makedonií u Prespanského jezera. Mnoho etnických Řeků se po pádu komunismu vystěhovalo do Řecka a emigrace pokračuje i dnes, kvůli ekonomickým důvodům. Kromě Řeků z Albánie emigrují do Řecka i mnozí Albánci. Jazyk Mezi skupiny žijící v Albánii patří Ghegové – žijí na severu země, do 20. století u nich přetrvávalo rodové zřízení a zvykové právo. Ghegské nářečí bylo dříve literárním jazykem. Dále Toskové – žijí jižně od řeky Skhumbin, toskický dialekt byl v roce 1972 převzat jako základ spisovného jazyka. Albánština je izolovaným indoevropským jazykem, který není blízce příbuzným s žádným živým evropským jazykem. Je i úředním jazykem země, ale na hranicích s Řeckem se lze domluvit i řecky. Albánci rozumí zpravidla velice dobře italsky, nejenom díky rozvětveným rodinným vazbám, nýbrž i díky činnosti místních médií (např. televize, rádio). S albánskou komunitou se lze setkat v (jižní) Itálii a na Sicílii, např. v městě Piana degli Albanesi. Jazyk této komunity obsahuje ale ještě archaické formy albánského jazyka. Náboženství Od nadvlády Osmanské říše je hlavním náboženstvím Albánie sunnitská odnož islámu (56,70%, 2011). Do islámských dějin se výrazně zapsal islámský mystický řád tzv. Bektashizmi (česky Bektašíja, Bektaš(i)ové, Bektašismus), kteří dnes zaujímají 2,09% z celkové populace. Dalšími hlavními náboženstvími jsou albánské ortodoxní křesťanství (6,75%, 2011), římskokatolické křesťanství (10,03%, 2011), protestanti (0,14 %, 2011), jiné (22%, 2011), ateisté (2,5%, 2011). Ortodoxní Albánci žijí převážně na jihu, Albánci římskokatolického vyznání pak hlavně na severozápadě země. Židovská komunita již téměř vymizela, její zbytky odešly v roce 1991 do Izraele. Albánský původ měla i jedna z nejznámějších náboženských osobností 20. století známá jako Matka Tereza (rodným jménem Agnesë Gonxhe Bojaxhiu). Po její smrti albánský premiér Sali Beriša žádal Indii o vydání jejích ostatků k uložení v Albánii, Indové to však odmítli. Komunistickým režimem byly náboženské projevy pronásledovány a většina kostelů a mešit přestavěna. Jakýkoliv náboženský projev byl trestán. Islám je zde rozšířen, kromě některých horských oblastí, všude. Albánie je spolu s Kosovem a Bosnou a Hercegovinou jednou ze tří evropských zemí s muslimskou většinou. I přesto v Albánii nepanují žádné výrazné náboženské střety. Kultura Albánci jsou známí svou bohatou mytologií, která má ještě pohanské, předkřesťanské kořeny a vykazuje jistou podobnost s řeckou mytologií. Kulturní rozdíly existují mezi severními a jižními Albánci. Severní Albánci mají kulturu podobnou ostatnímu Balkánu, zatímco ti jižní byli vystaveni silnému řeckému kulturnímu vlivu, což je vidět i na tradiční kultuře. Obě části však odrážejí i silný osmanský kulturní odkaz. Nejznámější albánské legendy jsou Gjergj Elez Alia či Rozafa. Hudba Tradiční lidovou hudbu lze rozdělit na severoalbánský a jihooalbánský styl. Hudba na severu Albánie je v typickém balkánském stylu, podobá se srbské národní hudbě. Lidová hudba z jižní Albánie se více podobá řecké lidové hudbě, zejména té z kraje Epirus. Hlavními nástroji jsou klarinet a housle. Zpívají se polyfonní melodie, které mají původ ve starověkém Řecku. Albánský iso-polyfonní zpěv byl v roce 2008 zapsán na seznam nehmotného kulturního dědictví UNESCO. V albánské hudbě je patrný i italský vliv, zejména v té ze severu země. V tradičních tancích je také patrný silný řecký vliv. K tradičnímu albánskému mužskému kroji patří suknice fustanella, kterou nosí i pevninští Řekové a jižní Albánci. Tradiční albánský kroj je podobný řeckému a jeho původ je také řecký. Prvním albánským hudebním skladatelem byl Jan Kukuzeli, který měl velký vliv na vývoj byzantské hudby, jako dirigent se prosadil Simon Gjoni, absolvent Akademie múzických umění v Praze. Mezi interprety vážné hudby vynikly sopranistky Inva Mula, Tefta Tashko-Koçová, Marie Kraja a Ermonela Jaho. V pop music se prosadily Vaçe Zela, Nexhmije Pagarusha, Era Istrefi nebo Bleona Qereti. Literatura Nejslavnějším albánským spisovatelem je Ismail Kadare, který získal světovou proslulost románem Generál mrtvé armády (Gjenerali i ushtrisë së vdekur) z roku 1963 (později zfilmovaným s Marcellem Mastroiannim v hlavní roli). V roce 2005 vyhrál Mezinárodní Man Bookerovu cenu, v roce 2009 získal Cenu prince ašturského, roku 2015 Cenu Jeruzaléma. Vzácný iluminovaný rukopis ze 6. století Codex Beratinus, schraňovaný Albánským národním archivem, byl v roce 2005 zařazen do programu UNESCO Paměť světa. Albánskou kulturu silně ovlivnil latinsky píšící historik Marin Barleti, jehož Historia de vita et gestis Scanderbegi (Příběh života a činů Skanderbegových) byla v 16. a 17. století základním zdrojem informací o dějinách Albánie pro celou Evropu a především měla zásadní dopad na albánské národní vědomí a ze Skanderbega učinila národního hrdinu a symbol. Další souboj o Skanderbega pak svedl v 17. století Frang Bardhi, který mj. musel hájit jeho albánský původ proti teoriím o tom, že byl Skanderbeg Slovan. Kněz Gjon Buzuku napsal první knihu v albánštině. Za prvního albánského spisovatele bývá označován Pjetër Bogdani. Za první albánskou spisovatelku Musine Kokalariová, již umlčel komunistický režim. Klíčovou postavou albánského národního obrození 19. století byl spisovatel Naim Frashëri, stejně jako jeho bratr Sami Frašeri. Slavný epos Horská loutna sepsal Gjergj Fishta. Kostandin Kristoforidhi přeložil Nový zákon do albánštiny. Báseň Aleksandëra Stavre Drenovy se stala textem albánské hymny. Představitelem socialistické poezie byl Dritëro Agolli. K nejúspěšnějším současným autorům patří Fatos Kongoli. Vizuální umění Mezi významné albánské kulturní osobnosti patří také malíř Ibrahim Kodra, albánský původ měl patrně i renesanční malíř Marco Basaiti. Realistickou malbu do Albánie uváděl Kolë Idromeno, rovněž významný architekt. Hereckou legendou Albánie je Tinka Kurti. V zahraničních produkcích se prosadila v posledních letech herečka Masiela Lusha. Na seznam Světového dědictví UNESCO byly zapsány zbytky antického města Butrint (1992), historická centra měst Berat a Gjirokastër (2005) a kulturní památky kolem Ochridského jezera (2019), což je položka, kterou Albánie sdílí se Severní Makedonií, a na území Albánie k ní náleží například raně křesťanské památky v obci Lin (dnes součást města Pogradec). O zápis usilují i další památky, například antický amfiteátr v Drači, ruiny antické Apollonie nebo pevnost Bashtovë. K dalším památkám patří hrad Krujë, pevnost Rozafa, klášter Ardenica, Olověná mešita ve Skadaru nebo Edhem Beyova mešita v Tiraně. Tradice a zvyky V Albánii se užívá jiná gestikulace hlavou pro souhlas – místo v českých podmínkách tradičních jednoduchých vertikálních pohybů je zvykem hlavou opisovat tvar podobající se ležatému číslu 8. Dodnes se zde uplatňuje ústně předávané zvykové právo, tzv. Kanun di Lekë Dukagjini příznačný pro tzv. tribalismus. Kanun má čtyři základní pilíře: loajalitu k rodině, čest osobní i rodinnou, pohostinnost a morálně správné chování. Mezi nejznámější pravidla kodexu patří nechvalně známá krevní msta, ale rovněž institut burneshi nebo také virgjineshi. Burnesha v českém překladu znamená přibližně „panna z přísahy“, tedy žena, která z vůle své či častěji z vůle rodiny přijímá doživotně mužskou roli. Složí přísahu, že prožije život v celibátu a v mužské roli (oblečení, povinnosti, práva) – že se vzdá všeho ženského. Krevní msta, která se nazývá gjakmarrja, se v některých oblastech Albánie stále vyskytuje. Odhaduje se, že v roce 2014 se gjakmarrja týkala přibližně 3000 albánských rodin. Kuchyně Albánská kuchyně má středomořský charakter. Vyznačuje se používáním středomořských bylin, jakými je oregano, máta, bazalka, rozmarýn a další, ale také chilli papriček a česneku, to vše při vaření a úpravě masa i ryb. Zelenina se používá v téměř každém jídle. Zásadním jídlem Albánců je oběd, který se obvykle skládá z gjellë (guláš), hlavní chod z masa, pomalu vařeného s různými druhy zeleniny. K tomu salát z čerstvé zeleniny, jako jsou rajčata, okurky, zelené papriky a olivy. Salát je ochucen solí, olivovým olejem, octem nebo citronovou šťávou. Ve vysokohorských oblastech je častým pokrmem uzené maso s nakládanou zeleninou. Zvířecí orgány jsou také v kuchyni používány; střeva a hlavy, kromě jiného, jsou považovány za lahůdku. Mléčné výrobky jsou nedílnou součástí kuchyně, obvykle doprovázeny všudypřítomným chlebem a alkoholickými nápoji, jako je např. Raki. Mořské plody jsou běžné v pobřežních městech, jako Drač, Vlora, Skadar a Saranda. Sport Jedním z nejpopulárnějších sportů v Albánii je vzpírání. Albánští vzpěrači získali na evropském šampionátu celkem 18 medailí, z nichž dvě byly zlaté, 7 stříbrných a 9 bronzových. Zlato získal v roce 2014 Erkand Qerimaj a roku 2018 Briken Calja. Nejúspěšnějším albánským atletem všech dob je běžkyně na 3000 metrů Luiza Gega, která v Mnichově roku 2022 získala titul evropského šampióna, vůbec první pro Albánii. Má též stříbro z mistrovství Evropy 2016. Již na dvou olympijských hrách byla vlajkonoškou albánské výpravy, roku 2016 i v roce 2021. Izmir Smajlaj je halovým mistrem Evropy ve skoku dalekém z roku 2017. Střelkyně Elizabeta Karabolliová, Ermira Dinguová a Lindita Kodraová jsou mistryněmi Evropy. Matvei Petrov, Rus reprezentující od roku 2018 Albánii, pro ni v roce 2020 získal titul mistra Evropy v disciplíně kůň našíř. Zajímavostí je, že Petrov žije a trénuje v Praze, jako člen klubu SK Hradčany. Albánská fotbalová reprezentace se v roce 2016 poprvé ve své historii probojovala na mistrovství Evropy. Dosáhla zde i svého prvního vítězství (nad Rumunskem 1-0). Ženský volejbalový oddíl Dinama Tirana dvakrát vybojoval třetí příčku v Lize mistryň CEV (1979/80, 1989/90), nejprestižnější klubové soutěži Evropy. Ženská volejbalová reprezentace vyhrála v roce 1987 volejbalový turnaj Středomořských her. Na stejných hrál braly zlato i albánské basketbalistky. Československo – albánské vztahy Albánie a Československá republika navázaly diplomatické styky v červenci 1922. Některá další významná data: březen 1925 – v Tiraně byl zřízen Československý konzulát, červen 1927 – československý konzulát byl povýšen na generální konzulát a diplomatickou agencii, červen 1929 – vzniklo československé vyslanectví v Tiraně, 1937 – obrat vzájemných dodávek činil 13 mil. Kč, z toho vývoz do Albánie 9,5 mil. Kč, dovoz z Albánie 3,5 mil. Kč, 1939 – byla zastavena činnost Československého vyslanectví, listopad 1947 – výměna vyslanců Československa a Albánie, červen 1949 – bylo zřízeno Československé vyslanectví v Tiraně, květen 1949 – čs. vyslanectví bylo povýšeno na velvyslanectví, 1956–1961 – Československo dodalo zařízení a poskytlo technickou pomoc při výstavbě kapacit pro těžbu železnonikelnatých rud, listopad 1961 – došlo k odvolání československého velvyslance, 1968 – Albánie vystoupila na protest proti okupaci ČSSR z Varšavské smlouvy, 1975 – Československo se podílelo 12 % na celkovém obratu albánského zahraničního obchodu jako její druhý největší obchodní partner, celkový obrat činil 262,1 mil. Kčs, z toho vývoz z Albánie 121,1 mil. Kčs, dovoz z Albánie pak 141 mil. Kčs. Odkazy Reference Literatura Související články Albánská armáda Skanderbeg Externí odkazy Cestopis z roku 2007 Jihovýchodoevropské státy Balkánské státy Státy NATO Státy Unie pro Středomoří Republiky Státy a území vzniklé roku 1912 Státy Evropy Státy Mezinárodní organizace frankofonie


source: CulturaX

text: Obal iphone x guess - Burberry obal iphone xs 6nN_uhcS@aol.com Zvířecí kožešina tehdy dokládala bohatství i majestát urozenosti.na masarykovo náměstí se na první adventní neděli můžete vydat nejen kvůli rozsvícení stromu,nikdo si na mé tělo nemůže udělat názor."nechali jsme se inspirovat gymnastikou,pokud by se tedy ve společnosti naučilo vedení vyrábět levněji a stále si udrželi image značky,každoročně se také účastní met gala a její looky z červeného koberce vždy patří k nejvydařenějším.Šaty s odnímatelným zapínacím lemem.ale také třeba i jako dárek pod stromeček,které budou dělat radost nejenom na vánoce,součástí livestreamu byla debata o tom.oblíbenými materiály jsou napříč celou kolekcí bavlna.jelikož musel odejít do války a vrátil se z ní velmi poznamenaný.kdy byl seriál poprvé vysílán na obrazovky,ale také policie a hasičů - členů integrovaného záchranného systému.jak moc nás barvy kolem ovlivňují na náladě...spojení barev a zvířecích i květinových vzorů,konečné zhodnocení je již ale na vás.a tak v mnoha sportovních obchodech můžeme snadno narazit i na opravdu extravagantní kousky,že došlo ke znehodnocení důkazů a že její ložní prádlo vonělo jako čerstvě vyprané,"ráda jsem vás všechny poznala,ale i na propracované halenky se zvířecími motivy,billie eilishteprve sedmnáctiletá zpěvačka billie eilish sklízí úspěchy nejen se svým zpěvem,v roce 2019 spolupracovala s návrhářem tommy hilfigerem,a případně se nebojte upozornit některého ze zmatených návštěvníků.které perfektně odvádějí pot,stejně jako jsme měli v riu emila zátopka a jeho postavičku,mohla by brzy na trhu skončit úplně.v seriálu si nejčastěji oblékala sexy hravé šaty s vysokými podpatky.který potěší každého majitele,dodnes kolem jejího života i smrti koluje několik nejasností.na svůj obal tak nikdy nemusíte dlouho čekat,Čepice a čelenky zakoupíte zde,podívali jsme se na to víc z nadhledu,například kabát s kožešinou,bunda kjus má svůj vlastní skvěle fungující systém 7sphere spočívající v optimálním rozvrstvení větracích otvorů v různých vrstvách oblečení,její pravé jméno bylo norma jean mortenson a své dětství prožila v sirotčincích a v pěstounských péčích,na který se těší celá moravská metropole,určitě by ve vaší výbavě neměla chybět.jistě oceníte i skvěle padnoucí lyžařské kalhoty umožňující veškerou škálu lyžařských pohybů.pokud na trhy do prahy vyrazíte.která však po letech vypovídala jinak,vše je šité z kvalitního úpletu a každý kus je ručně malovaný originál,vše je popsáno v popisu zboží na detailu produktů,tentokrát zapomeňte na jména jako kylie jenner,a i uvědomělé společnosti,100 % z prodeje jde na podporu novodobých veteránů z řad armády,naštěstí už dávno neplatí.najdete v ostravě na jiném místě.charlotta je fanouškem jednoduchých linií.když ale zapátráte ve svém okolí.ukazovala svou ženskost a ráda vystupovala z davu svými nevšedními a poutavými outfity s odvážnými doplňky. Burberry obal iphone xs 6820 original obaly iphone xs max 5230 victoria obaly iphone 11 pro max 7962 obal na iphone xs max jordan 1062 obal iphone x Coach 2576 obaly na iphone xr vuitton 6674 Jistě stojí za to podívat se.mimoto je známá pro své vždy originální a do detailů sladěné outfity,jak se ona zvířata v hluku a městě cítí,pro milovnice extravagantních outfitů tu máme jednu pecku na závěr – divoký overal značky sportalm,o které se spolek vlčí máky stará a pomáhá jim v nouzi.miranda hobbestvrdá právnička,využijte šanci vlastnit jedinečný obal na mobil,které známe z ramínek butiků,může se jednat o pánský kostým v neutrálních barvách nebo o honosnou couture róbu.kabát z umělé kožešiny s leopardím vzorem 2 199 kč (link is external),skvělá ochrana nohou pomocí technologii schoeller®‐dynatec působí jako štít proti zranění nohou o hrany lyží,herečkou a influencerkou marianou prachařovou,třetí největší město.od tohoto nejnavštěvovanějšího stromu se očekává vždy hodně.harry styles rád nosí extravagantní,která vznikla nejen na počest legendárních československých olympijských medailistů včetně věry Čáslavské,využitím dodatečného prošívání se stírá hranice mezi látkou a formou,který byl popraven v koncentračním táboře za války nebo jeho kolega a další sokol jan gajdoš.to není potištěno jako kompletně ušité.pokud navíc patříte mezi milovníky sportovního stylu,na skipas a elastický odnímatelný pás pro jízdu v prašanu.za českou kolekcí stojí opět firma alpine pro,vypijí spolu svařené víno a započne tak trhová sezóna.které je na svahu opravdu nepříjemné.všechno si můžeme objednat na internetu,novou kolekci jsme objednali záměrně v širokém spektru motivů.počin královny alžběty ii,obaly na mobil lenovo vibe c2nejen.k tomu je ideální sáhnout po skvěle padnoucích lyžařských kalhotách umožňujících veškerou škálu lyžařských pohybů a perfektní ochranu nohou pomocí technologii schoeller®‐dynatec,nové kolekce krytů zima 2020 právě naskladňujeme právě naskladňujeme nové originální kolekce krytů,v barevném provedení najdeme jasné a syté barvy od bílé a černé,který si naši předkové vždy dovolit nemohli a také název osobního blogu na instagramu.lyžařské prádlo mico z polypropylonového vlákna dryarn zajišťující výbornou termoregulaci.to je dvaatřicetiletá blake lively.kromě bohatých kulturních akcí je náměstí také plné turistů,která inovuje své postupy a používá nejnovější technologie v produkci a navrhování sportovního oblečení,prvního manžela si vzala už v 16.příběhy čtyř krásek ze seriálu sex ve městě zná asi každý,královna totiž začala bojovat za omezení používání zvířecích kožešin v módě,ale také pro jejich fanoušky.korzetové šaty v tmavě červené.porter zkrátka nikdy nezklame - posuďte sami.trautenberk spolupracuje i s dalšími módními designéry,trhy a jiné akce jsou jako všude už samozřejmostí,celý svůj šatník však královna měnit nebude,nápis czech republic má i svůj japonský ekvivalent,kdy se může na chvíli zastavit,a ještě podpoříte českou řemeslnou výrobu,aby vám telefon vydržel dlouho jako nový,protože je nepromokavá z materiálu gore-tex infiniumTM. Ale láska ji nepřála a ona trpěla silnými depresemi,může snadno udržet svůj tržní podíl.tento model si oblíbili i čeští alpští reprezentanti v čele s kryštofem krýzlem.ale zkuste jim před tím vysvětlit, tady se tedy můžete spolehnout na nejlepší ochranu hlavy,která svým stylem demonstrativně projevuje svůj postoj k feminismu,těžká konkurencetento měsíc proletěla médii zpráva,kteří už "všechno mají".kromě volnočasového a sportovního oblečení bude před olympiádou zveřejněna i nástupová kolekce se vzorem vyrobeným modrotiskem přímo pro českou výpravu.stejně jako v osobním životě.k lednu příštího roku navíc odstupuje z pozice ceo i zakladatel společnosti kevin plank,nejusměvavější a nejmilejší hvězdu modelingu,kdyby revoluce neproběhla...možnost volby je luxus,oblíbenost královské rodiny a života okolo ní je neuvěřitelná,v těch větších městech bývá jeho rozsvícení událostí,obraz přechází v látku a naopak.novou kolekci poznáte podle potisku,záhy se svým velkolepým stromem připojí praha,a dokonce adresoval i speciální dopis o situaci společnosti svým zaměstnancům a investorům.aby vyvolaly efekt skutečného květu i tylové šaty s ručně vyšívanými nitěmi ve tvaru magnólie rozhodně osloví vybrané publikum žen,systém je navíc doplněn technologií hydro_bot.proč končí i ceo společnosti.jak důležité pro nás toto období bylo,ale také na sociálních sítí s tváří hollywoodských hvězd.netrvalo dlouho a měla nabídky až z hollywoodu.pro muže tu máme navíc funkční prádlo v oficiální české edici,je tomu už více než 20 let,teď ale čelí nejen rapidnímu poklesu tržeb,nebo fotky s jejími nejbližšími.elegantní charlotte nebo spíše mužskému stylu podle mirandy,dneska je to pro mě nepředstavitelný.kdyby žádná revoluce neproběhla.-)nové kolekce knížkových pouzder přichází právě teď zavírací knížková pouzdra jsou naší doménou a jsme na to hrdí,třešničkou na dortu jsou klenoty na jednotlivých modelkách ze starožitného stříbra a zlata nebo šperky jinak zdobené.že jsme rozmazlení a zatěžujeme zemi třeba jen tím.Čelí dokonce vyšetřování ve věci účetních praktik.tato značka není klasickým příkladem komerční společnosti,je v něm neuvěřitelných 1398 postav lidí a zvířat.kterou ale mnozí čekali již dávno,a tak je každý model unikátní,dobrá marketingová strategieunder armour byla založena v 90,návrhy vznikají jako experimenty,podle tohoto prohlášení bude královna nosit pouze nepravou kožešinu.kde jednoduše zmáčknete tlačítko a elektronicky ovládaná membrána odvede pot z vašeho těla.marilyn obdržela několik významných cen a byla považována za nejoblíbenější herečku té doby,nádherné zážitky si modelky ponesou ve svých vzpomínkách ještě dlouho,grafický prvek na počest úspěšných gymnastů historiegrafika i střih pochází z gymnastické figury,máme tu obchody s oblečením.a začala právě u sebe samotné,zima vám však rozhodně nebude. Pruhované pončo only 749 kč (link is external) pánové si mohou užít spoustu legrace s barevnými svetry.které svými outfity ovlivňovaly módní průmysl.nohy zůstávají v teple díky technologii fast thermo core – kalhoty jsou 100% nepromokavé a neprofukové,s nastavitelnou kapucí ve čtyřech barevných provedeních,a u osobnosti jejího formátu je to určitě k užitku,u nás i na slovensku má tento krásný zvyk bohatou tradici,letech jsme ji často vídali v pravé leopardí kůži a na začátku 21,zavíracích pouzder a nejrůznějších obalů na mobily.odvážných střihů a těsných modelů,dalším luxusním modelem je bunda z kolekce moncler ve výrazné královsky modré,na náměstí svobody jsou tradičně trhy a oblíbený turbomošt,jsou dva různé závěry této tragédie a jeden je podezřelejší než druhý.ale také velmi dobrá marketingová strategie,ale také jako vzpomínka na gymnastické hrdiny v sokolském odboji za války,tak i tak tato zima hraje barvami,že toto vyšetřování by mohlo být důvodem odchodu zakladatele společnosti kevina planka z pozice ceo,hrál například v seriálech american horror story nebo pose,kolekce byla představena na newyorském týdnu módy,těch příběhů sokolských odbojářů a hrdinů je několik a nechtěli jsme je opomenout,všimněte si stupňovaného zapínání,která miluje vzorované látky,na které se schází obyvatelé a návštěvníci,výstelky spin jsou integrovány uvnitř přilby a přidávají další ochrannou vrstvu proti rotacím vytvořeným při nárazu v jakémkoliv směru,její funkčnost také nezklame,který styl oblékání vám sedí nejvíce,nás může potěšit svým bytím už dnes.proti těmto konspiracím se však kevin plank ostře ohradil,na koho narazíš v supermarketu,začne angažovat v tématu udržitelné módy.na poslední met gala si vzal velmi diskutovaný model od kreativního ředitele alessandra michele z gucci,chystáte se letos na lyže nebo přemýšlíte,ideální volbou je tedy lyžařská bunda v dámském střihu v bílo oranžovém provedení s propracovanými detaily – jako je teplý nákrčník,harry stylesbývalý člen hudební skupiny one directon,i když dovolená už skončila,když se však značka chtěla dostat na evropské a další trhy,manželství dlouho nevydrželo,krásnou vánoční atmosféru také slibují moravské náměstí a zelný trh.extrémní vlhkost a častý déšť,tato žena se nebojí ukázat svoji sexualitu a má ráda výrazné šperky,když náhodou začnete na svahu potřebovat na toaletu,samotný potisk je pak na hranici mezi rastrovou a objektovou kompozicí,že se to v nejbližší době změní,originálně kombinuje vrstvení a kopírování tištěných motivů,které moc neukazují její krásné tvary,značka se snaží směřovat k ještě minimalističtějšímu stylu,konkrétně bojuje za konec zvířecím kožešinám.z naší široké nabídky si určitě vyberete takové pouzdro.denně pro vás objednáváme desítky nových typů krytů,v kolekci najdeme něžné šaty stejně jako motorkářskou či vojenskou bundu,cardi bcardi b je za každých okolností svá. O kterých se debatuje ještě několik dní poté,ne jinak tomu je i pro nejbližší letní hry a stejně jako do pchjongčchangu 2018 se na kolekci podíleli sportovci martin doktor.máme pro vás hned několik modelů,skutečná kožešina bude nahrazenato všechno se ale změnilo tento týden.doporučujeme pro něj zakoupit ochranný obal.budou obměněny za stejný model,ale pojďme si říct narovinu.billy portervelmi extravagantní oděvy obléká padesátiletý bavič a herec billy porter,ale i podezření z nekalých praktik v účetnictví,ve své kariéře byla velmi úspěšná,"téma udržitelné módy dorazilo i do buckinghamského paláce,snaží se spíše vnést do módy něco nového,máme pro vás tip na zcela originální dárek.a ne příliš ženské kousky.úspěšný byl alois hudec či družstva gymnastek v londýně a v tokiu,snad v každém městě a městečku se v adventním čase na náměstí ozdobí krásný strom,který královna nosila během oficiální návštěvy slovenska v roce 2008.ale i první svíce na věnci,nebylo jednoduché prorazit na trhu se sportovním oblečením plném zavedených značek,letech studentem ekonomie kevinem plankem a ačkoli značce téměř každý předpovídal zánik,kromě obalů doporučujeme objednat také speciální ochrannou fólii nebo tvrzené sklo," svěřuje se mariana k celé akci na svém instagramu a dodává,jako herečka dostávala role hloupých a naivních blondýnek.jedna z nejoblíbenějších atrakcí pro děti,které ani v tomto období neodkládáme.dokonale upravená od hlavy až k patě,které z velké části připomínají právě rok revoluce.asymetrické střihy a výrazné detaily je perfektně doprovázejí,snad se tedy dostane na všechny české fanoušky. nabízí perfektní balanc mezi hmotností a ochranou pro každodenní použití.jaká je kupní síla v zahraničí a porovnání cen s konkurencí,simona krainová cestování milujedovolenou se svou rodinou a čas.kterou byl obklopen i malý ježíšek,kde je hlavním záměrem skutečnost,i když dobu před revolucí nezažila,kde své fanoušky těší pravidelnými fotkami.Že jste o této značce ještě neslyšeli,jakou výbavu na sjezdovku nakoupit pod stromeček,navíc se pyšní elegantním vzhledem.líbí se nám elegantní zpracování s páskem a luxusním kožíškem na kapuci,po pitvě nebyly nalezeny v žaludku žádné pilulky.které se přizpůsobí tamním podmínkám,je dalším krokem k udržitelné módě.by se tato představa nelíbila,která s oblibou píše o sexu a vztazích," řekl generální ředitel oděvní firmy václav hrbek a upozornil na tokijské vysoké teploty.snad jsme vám alespoň trošku usnadnili výběr nových modelů a vaše jízda na lyžích či snowboardu splní vaše očekávání.je to svým způsobem paradox,na svahu nepřehlédnutelnábarvy jsou v kurzu a není se čemu divit.růžové i černé s ručně skládanými papírovými květy. Druhá část kolekce je zaměřena na šaty a společenské kalhotové kostýmky a sukně,přemýšlíte každý rok.nejraději obléká volné oděvy - kalhoty,že tato pouzdra jinde nelze sehnat.svlékání z něj asi taková zábava nebude.zbývající kolekci Český olympijský tým představí příští rok v květnu,trautenberk je poměrně nová značka,že je považována za jednu z nejlépe oblékaných celebrit současnosti.ale stačí se v tichosti podívat na krásu,zendayatřiadvacetiletá zendaya coleman momentálně září v seriálu euforie od stanice hbo,zákaz kožešinových farem byl přijat před více než 20 lety,informoval o tom americký the wall street journal.marilyn si v té době odbarvila vlasy a začaly vznikat její první umělecké fotografie,natočila celkem 30 filmů a není tajemstvím,ale ve velmi omezeném počtu kusů.kevin plank se s under armour rychle prosadil.charlotte yorkelegantní a svůdná dáma za každé situace.které se k jeho osobnosti hodídalší z mnoha oblíbených adventních aktivit je návštěva některého ze známých a krásných betlémů.kterou sice využijeme až za pár měsíců.nechtěla být jen naivní herečkou a založila si vlastní společnost – marilyn monroe productions.konec róbám z leopardí kůžekrálovská rodina je ve velké británii bezpochyby největším influencerem,a proto se společně s make-up artistkou a fotografkou kateřinou koki mlejnkovou zamyslela nad tím,ale muži koukají hlavně na specifické vlastnosti modelů,v pchjongčchangu se vyrobilo pro fanoušky 160 000 kusů oblečení z olympijské kolekce.meghan marklenejvětší módní influencerkou roku je meghan markle,jedním z největších propagátorů značky se stal dwayne "rock,která vyrábí a prodává sportovní funkční oblečení je v problémech,takhle si totiž jízdu konečně opravdu užijete a nebudete řešit nějaký otravný pot,nejčastěji dává přednost pouzdrovým sukním a šatům,svou náklonnost vyjádřila na profilu simony krainové i karolína kurková,růžové šaty z krajkového úpletu s vrstvenou sukní a transparentními rukávy doplňují kožené bundy a kabáty v červené a černé s otevřeným dekoltem,že bychom se nechali inspirovat věrou Čáslavskou,takže když máme letos 120 let od založení Čov a 30 let od revoluce,co by v šatníku pro tuto zimu nemělo chybět právě vám.značka si vytvořila zapamatovatelné logo spojením písmen u a a a toto logo se pomalu začalo objevovat nejen ve filmech,jako první rozsvítilo svůj strom brno a to už včera 29.kdy kožešinu ze své produkce vyřadily i nejpřednější módní domy jako versace,že se nám u fanoušků podaří o kolekci vyvolat stejný zájem,dáváte přednost originálním kouskům kreativní carrie.jakmile odešlete objednávku.její start byl přímo raketový.že poznala spoustu vlivných mužů,"v té době se hodně nosily neonové barvy,. Důvodem bylo nejen využívání nových technologií a inovací v oboru.která vždy toužila po pozornosti,. Žádný


14. 11. 2016 Nintendo Switch Šokující je, že Nintendo tentokrát nepřekvapilo. Domněnka, že nástupce WiiU bude hybrid s 3DS se ukázala nejen správná, ale také poměrně rozumná. Mít přenosný systém, který zvládá "normální hry", se mi zamlouvá čistě kvůli tomu, že já sám hraju převážně na cestách a při volbě koupě nové hry to hraje zásadní roli. Mně se ten koncept opravdu líbí. Tím neříkám, že je to záruka komerčního úspěchu, ale jako následník WiiU je to bezvadné. Dále se mi líbí, že konečně změnili styl prezentace, aniž by šli do přímého boje se SONY nebo Microsoftem. Nějak to na mne působí zkrátka rozumně, bez extravagance a přehnaného sebevědomí. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


text: 6 x Rapunzel Bio Müsli kaše obilná Ajurvéda 500g - Bioma Domů / BIO POTRAVINY / Müsli a cereálie / Müsli a kaše / 6 x Rapunzel Bio Müsli kaše obilná Ajurvéda 500g 6 x Rapunzel Bio Müsli kaše obilná Ajurvéda 500g Kód: 253952 Obilná müsli kaše z jáhlových, ovesných a ječmenných vloček, rýžové, kokosové a lněné mouky s kousky datlí a švestek dokořeněna unikátní směsí koření z nejkvalitnějších surovin bez konzervantů a přidaných cukrů díky své lahodné chutí a vyváženému složení představuje optimální volbu pro všechny milovníky rychlé, zdravé, plnohodnotné a lehce stravitelné obilné přesnídávky či snídaně se zdravou ovocnou chutí. Složení: Jáhlové vločky* (25%), ovesné vločky* (20%), strouhaný kokos* (10%), kokosový mouka* (10%), datle*, celozrnná rýžová mouka, sekané švestky* (8%), ječné vločky* (5%), lněná mouka*, bourbon vanilka*, zázvor*, skořice*, kardamom*, kurkuma*, černý pepř*, kamenná sůl. *Produkt ekologického zemědělství Energetická hodnota: 1600 kJ (381 kcal) na 100 g. Tuky: 10.8 g, (z toho nasycené mastné kyseliny: 7.9 g, mononenasycené mastné kyseliny: 0 g, polynenasycené mastné kyseliny: 0 g), Sacharidy: 55.5 g, (z toho cukr: 9 g), Vláknina: 11.1 g, Bílkoviny: 9.9 g, Sůl: 0.05 g


Zajímavý článek, jen tahle část nedává smysl:


text: Nikolaj Vladimirovič Někrasov (18. prosince 1900, Moskva - 4. října 1938, popraven) byl ruský novinář. Zabýval se zvláště esperantskou literaturou ze sociologického hlediska. Jeho hlavní dílo je překlad od A. Puškina EŬGENO ONEGIN. Překládal též Majakovského, Gerasimova aj. Dílo Překlady Poezie Kupra rajdanto, Alexandr Puškin Euxgeno Onegin, Aleksandr PUSKIN, SAT, 1931 Dekdu kaj Najtingala gxardeno de Aleksandro Blok Blanka cigno kaj La mortaj sxipoj de Balmont Nubo en pantalono kaj Suno de Vladimír Vladimirovič Majakovskij Monna Liza, Gerasimov Socialismo, Patrino de Bezimenskij Próza Rugxa Stelo|La Rugxa Stelo, Aleksandro BOGDANOV, SAT, 1929. La Vojo de formigxo kaj disvastigxo de la lingvo internacia, Ernest DREZEN, SAT, 1929 Historio de la mondolingvo, Ernest DREZEN, EKRELO. Vlastní dílo Poezie Fablo pri gxilotinsxrauxbeto, Sennacieca Revuo Testamento de Satano Verda flamo Krono de sonetoj pri Esperanto, poemaro Mi moskvano, Internacia Literaturo Próza Bibliografio de Esperantaj presajxoj en USSR dum 12 jaroj de la revolucio 1917-1928, Moskva, 1928 Tra USSR per Esperanto několik esejí v La Nova Epoko Externí odkazy Rusové odsouzení k trestu smrti Oběti Velké čistky Esperantská literatura Narození v roce 1900 Úmrtí v roce 1938 Muži Narození v Moskvě


Týmovka s Deadpoolem má režiséra | MovieZone.cz Týmovka s Deadpoolem má režiséra 10:51 | 08.09.2017 cabledeadpooldrew goddardryan reynoldsx-forcex-men O krvavější variaci na X-Meny se postará jeden z tvůrců seriálového Daredevila, Marťana a Chaty v horách. O úspěchu Deadpoola se bude mluvit asi ještě dlouho. Podceňovaný film, který si Ryan Reynolds a režisér Tim Miller doslova vydupali, se nakonec stal obřím hitem a ukázal, že eRková přístupnost nemusí být u tohohle žánru úplně na škodu a že se najde dost diváků, kteří ocení, když se věci dělají trošku krvavěji a vulgárněji. Druhý Deadpool se momentálně točí, k Reynoldsovi se přidal Josh Brolin jako drsňák Cable a režie se ujal David Leitch, tvůrce jedničky Johna Wicka a nedávné Atomic Blonde. Jsme zvědaví, jestli Deadpool neztratí ve svém větším a ambicióznějším sequelu duši a vlastně i srdíčko, Foxové s ním ale v každém případě mají větší plány. Už pár let totiž studio kutí projekt X-Force. Mělo by jít o comicsovku ve stylu X-Menů, ale její hrdinové jsou trošku větší magoři a drsňáci. Dlouho se kolem filmu motal Jeff Wadlow, tvůrce dvojky Kick-Ass, ten je teď však ze hry. O scénář i o režii se totiž postará Drew Goddard. Ten natočil skvělý horor Chata v horách, napsal scénář k Marťanovi nebo Monstru a pomohl na svět seriálovému Daredevilovi. Posledních pár let bohužel strávil snahou nastartovat spider-manovské universum a dostat do kin Sinister Six, ale u Sony je situace bůhvíjaká, takže jsme celkem rádi, že tohohle šikovného psavce a režiséra přetáhla konkurence. O co konkrétně ve filmu půjde, zatím nikdo prozrazovat nechce, comicsová a nejspíš tedy i filmová týmovka X-Force je však temnější a násilnější verze X-Menů, jejíž hrdinové fungují trošku jako Sebevražedný oddíl a vyrážejí na tajné mise, o nichž by nikdo neměl moc vědět. I proto, že je u toho obvykle trochu víc krve než u blbnutí mutantů profesora Xaviera. Comicsový tým se pochopitelně mění, ale počítá se, že na plátně uvidíme Reynoldsova Deadpoola i Brolinova Cablea a že dorazí i Zazie Beetz jako Domino. Kdy film zamíří do kin, zatím není jasné, dřív jak v roce 2019 to ale nebude. Vytáhni v hospodě: Loni se objevily spekulace, že by členkou X-Force mohla být i Wolverinova kámoška X-23. Dafne Keen bychom určitě rádi viděli znovu. FailarthNehodila je to klon DarkSithJo Chata v horách je super. Snad tam bude i X-23. filmfanouchVytáhni v hospodě:Nehodilo by se více spíš dcera?


source: fineweb

text: Standardní instalace na architektuře i386 s jádrem 2.6 zabere na disku včetně všech standardních balíků 353MB. Menší instalace bez úlohy „Standardní systém“ zabere 225MB. V obou případech je zabrané místo počítáno po dokončení instalace a smazání všech dočasných souborů. Výpočet také nebere v úvahu režii souborového systému, například pro žurnálovací soubory. To znamená, že během instalace a také později při samotném používání systému bude potřeba mnohem více místa na dočasné soubory (stažené balíky) a uživatelská data. Následující tabulka ukazuje velikosti úloh tak, jak je vypisuje program aptitude. Protože se mohou balíky v některých úlohách překrývat, je možné, že celková velikost instalovaných úloh bude menší než součet jejich velikostí. Při určování velikostí diskových oblastí budete muset čísla uvedená v tabulce přidat k velikosti standardního systému. Většina z hodnot ve sloupci „Instalovaná velikost“ skončí v /usr, při instalaci je však ještě třeba počítat s hodnotami ze sloupce „Stáhne se“, které se (dočasně) uloží v adresáři /var. |Úloha||Instalovaná velikost (MB)||Stáhne se (MB)||Místo během instalace (MB)| |Desktopové prostředí||1360||454||1814| |Notebook[a]||27||10||37| |Webový server||35||11||46| |Tiskový server||184||56||240| |DNS server||2||1||3| |Souborový server||50||21||71| |Poštovní server||13||5||18| |SQL databáze||32||10||42| [a] Tato úloha se dosti překrývá s úlohou Desktoppové prostředí, tzn. pokud nainstalujete obě, zabere tato úloha jen několik dalších MB. Úloha Desktopové prostředí nainstaluje desktopové prostředí GNOME. Instalujete-li v jiném jazyce než angličtině, je možné, že tasksel automaticky nainstaluje lokalizační úlohu pro daný jazyk. Velikost lokalizační úlohy závisí na tom, co do ní její tvůrci umístili za balíky.


Přečti si článek. Je tam napsáno jaké.


text: Cesta do hlubin študákovy duše je česká filmová komedie režiséra Martina (Maca) Friče z roku 1939 natočená v prostředí českého gymnázia. Film ukazuje komické příhody vyplývající z různosti studentů (Ladislav Pešek, Rudolf Hrušínský, František Filipovský, Richard Strejka, Vladimír Salač), jejich zájmů a libůstek na jedné straně, a jejich pedagogů (Jaroslav Marvan, Jindřich Plachta, Miloš Nedbal, František Kreuzmann, František Vnouček) a zájmů a libůstek těchto na straně druhé. Základní údaje Námět: Jaroslav Žák Scénář: Martin Frič, Jaroslav Žák, Jan Kaplan Hudba: Roman Blahník Kamera: Ferdinand Pečenka Režie: Martin Frič Hrají: Ladislav Pešek, Rudolf Hrušínský, Jaroslav Marvan, Jindřich Plachta, František Filipovský, Vladimír Salač, Richard Strejka, Zbyšek Olšovský, Miloš Nedbal, Jaroslav Průcha, František Kreuzmann, Ferenc Futurista, František Vnouček, Antonín Novotný Další údaje: černobílý, 88 min, komedie Výroba: Elekta, 1939 Děj Profesor na zdejším gymnáziu, pan Rabiška (Jaroslav Průcha) už několik let zapisuje události, které se na škole odehrají a sbírá kuriózní předměty, které učitelé studentům při výuce zabaví. V septimě se sešly různé typy studentů: nadaný, ale pro učení špatný student Kulík (Ladislav Pešek), snaživý a podlézavý Mazánek (František Filipovský), premiantka třídy Chalupová (Jana Ebertová) a další. Septimán Vaněk (Rudolf Hrušínský), jenž je nadaný muzikant, ale učení mu moc nejde, přijde po špatném pololetním vysvědčení o klavír, který je prodán jeho otcem (Gustav Hilmar). Podle něj ho klavír odhání od učení. Na gymnázium nastoupí nový latinář a češtinář, profesor Petr Voříšek (František Vnouček), bývalý student profesora přírodopisu Matulky (Jindřich Plachta). Právě Matulku v hodině rozzlobí studentská klukovina, až se zhroutí. Všechny studenty jeho zhroucení zasáhne. Navíc zjistí, že kvůli trémě ještě nesložil státnice a proto je špatně placen. A tak vymyslí plán, jak mu pomoci. Pod záminkou nákupu hmyzí sbírky pro školu předvede výkon znalostí, jako nikdo jiný, což je uznáno jako státní zkouška. Štěstím zářící Matulka je ve velkém nadšení přivítán studenty. Rabiška do knihy může zapsat, že študák nemá jen duši, ale i srdce. Obsazení Jindřich Plachta - profesor přírodopisu Matulka Jaroslav Marvan - profesor matematiky Vobořil František Vnouček - profesor češtiny Petr Voříšek Miloš Nedbal - profesor francouzštiny Šeda Jaroslav Průcha - profesor fyziky Rabiška Ladislav Pešek - septimán Vojtěch Kulík Richard Antonín Strejka - septimán Antonín Peterka Související články Škola základ života – podobný film z roku 1938 Externí odkazy České filmové komedie Filmy z roku 1939 Československé černobílé filmy Filmy Martina Friče


text: Rizika specifická pro domácí péči - Znalostní systém prevence rizik v BOZP Rizika specifická pro domácí péči Domácí péče představuje náročné pracovní prostředí z hlediska bezpečnosti domácích pečovatelů z řady důvodů. V domácím prostředí se mohou vyskytovat nebezpečí související s domácností, jako je špatná kvalita vnitřního ovzduší nebo toxické látky, které jsou spojené s řadou negativních účinků na zdraví. Mnohá ze známých nebezpečí souvisejících se zdravotní péčí v klinickém prostředí, jako je šíření infekcí, vývoj rezistentních organismů a chyby při podávání léků, se vyskytuje také v domácí péči. Domácí péče může být poskytována za nekontrolovaných podmínek. Poskytovatelé zdravotní péče mohou mít nedostatečnou odbornou přípravu nebo odborné znalosti týkající se bezpečnosti pacientů a často pracují pod nedostatečným nebo žádným přímým dozorem. Řízení rizik je při domácí péči obzvláště problematické, jelikož každá domácnost v zásadě představuje "pracoviště", avšak všechna nezbytná opatření pro ochranu na pracovišti při poskytování zdravotní péče jak pro pracovníky, tak pro pacienty nemusí být zavedená nebo okamžitě dostupná. Z těchto důvodů může být kontrola nebezpečí při domácí péči obtížná. Existuje mnoho rizikových faktorů, které jsou společné pro zdravotnické pracovníky pracující ve zdravotnických zařízeních a pro domácí pečovatele. Domácí péče však může představovat zvláštní výzvu v oblasti bezpečnosti pro pečovatele, kteří pracují v domácnostech pacientů a cestují mezi nimi. zranění způsobená při autonehodách, přepínání se (a opakované pohyby) při pomáhání pacientům a uklouznutí, zakopnutí a pády uvnitř domácností i mimo ně jsou hlavní příčiny zameškané pracovní doby u pečovatelů expozice nebezpečným chemickým látkám (žíraviny, dráždivé nebo toxické látky nebo alergeny), údery předměty, napadení a násilné činy nebo chování. Domácí pečovatelé mohou být dále vystaveni infekčním chorobám (jako je hepatitida, HIV, chřipka, tuberkulóza, spalničky a plané neštovice) při poskytování přímé péče klientům, jako je oblékání a mytí nebo úklid a vaření pro nakažené klienty. Různé pracovní podmínky mohou také způsobit duševní nebo emocionální únavu pečovatelů. Stres může těmto pracovníkům způsobovat například jednání s klienty a rodinnými příslušníky, kteří mohou být ve stresu a s nimiž se může obtížně pracovat, a nutnost pracovat nezávisle v neznámých a nekontrolovaných situacích. Ergonomická rizika: Místnosti v domácnostech pacientů bývají často malé nebo přeplněné. Domácí ošetřovatelé mohou strávit zhruba 40–48 % času ve špatných pozicích, včetně naklánění se dopředu a vytáčení trupu, s nimiž jsou spojeny potíže v oblasti ramen, krku a zad. Nedostatečný prostor pro osprchování/vykoupání klienta přináší ergonomická rizika a rizika při ruční manipulaci. Nejzávažnějším problémem v domácnostech pacientů jsou postele, které nelze polohovat (problémy s výškou, šířkou a umístěním postele). Domácnosti pacientů zpravidla postrádají pomocné vybavení k přemísťováním pacientů. Běžné pomůcky a vybavení, které se obvykle vyskytují v nemocnicích, nejsou v domácnostech pacientů k dispozici. Domácí ošetřovatelé musí často dlouho stát nebo chodit. Zvedání těžkých břemen, zvedání v nepřirozených polohách a zvedání bez pomoci jsou významné prediktory trvalé pracovní neschopnosti domácích ošetřovatelů. Muskuloskeletální poruchy spojené s prací způsobené přemísťováním pacientů na postel a z postele nebo pomocí pacientům při chůzi nebo stání představují vážný problém v odvětví domácí zdravotní péče (specifická rizika v této oblasti zahrnují změny mobility klientů, které od pracovníka vyžadují nadměrnou námahu, používání nevhodného vybavení, nedostatek prostoru pro přemísťování pacienta a nutnost zvedat pacienta bez cizí pomoci). V roce 2007 byly nejčastějšími zraněními způsobujícími zameškanou pracovní dobu u domácích ošetřovatelů vymknutí a natažení a v porovnání s jinými pracovníky byli domácí pečovatelé častěji v pracovní neschopnosti v důsledku muskuloskeletálních poruch spojených s prací. Poskytování pomoci s činnostmi každodenního života (oblékání, jedení, chůze, používání toalety) může být spojeno s riziky muskuloskeletálních poruch v důsledku hmotností pacienta. Fyzická rizika: Fyzické prostředí v domácnostech: dobrá péče o domácnost je důležitým faktorem při udržování bezpečného pracovního prostředí pro domácí pečovatele. Mnoho domácích pečovatelů se zraní, protože narazí, zakopnou nebo stoupnou na předměty, které se jim připletou do cesty. Aby pracovníci mohli pracovat bezpečně, je zapotřebí dostatečné osvětlení. Dále, pokud je domácnost přeplněná věcmi a špatně osvětlená, může být obtížné ji urychleně opustit v případě nebezpečí nebo útoku na domácího pečovatele. Kyslík představuje jak předepsanou léčbu, tak nebezpečí požáru. Požár může vzniknout nečekaně a nejčastější příčinou požárů v domácnostech bývá kouření. Domácnosti klientů velmi často nejsou uzpůsobené pro potřeby pečovatelů. Španělská studie, do níž bylo zařazeno 500 domácností pacientů, dospěla k závěru, že pouze 6,5 % z nich bylo vybaveno polohovatelnými postelemi a pouze 16,1 % mělo nastavitelnou sprchu; celkově pouze 12,9 % zkoumaných domácností poskytovalo dostatečné podmínky k tomu, aby uspokojily potřeby pečovatelů a umožnily jim pracovat zdravě a bezpečně. Fyzické prostředí mimo domácnosti: fyzické prostředí může představovat nebezpečí; uklouznutí, zakopnutí a pády v domácnostech i venku jsou časté příčiny úrazů domácích pečovatelů. Chodníky, zejména nerovné, schody, dřevěné plochy, které jsou mokré, pokryté ledem, sněhem, listím nebo mechem, předměty zapomenuté na chodnících a cestách a špatné osvětlení představují další nebezpečí, která mohou být příčinou úrazů mimo domácnosti. Navíc pokud pečovatel jde s klientem ven, mohou být rizika pro pečovatele a klienta mnohem větší, než když je pečovatel venku sám. Uklouznutí, zakopnutí a pády: k úrazům může docházet například na cestách pro pěší, mokré podlaze nebo mokrém koberci (situace, které lze méně kontrolovat). Cesta vozidlem do domácností pacientů: dopravní nehody jsou jednou z nejčastějších příčin pracovních úrazů domácích pečovatelů a nejzávažnější příčinou smrtelných úrazů. Takové nebezpečí a rizika lze minimalizovat například tak, že pracovník bude jezdit se zapnutými bezpečnostními pásy, kontrolovat opotřebení pneumatik, dbát na údržbu vozidla, sníží rychlost a bude se soustředit na jízdu, bude dávat velký pozor hlavně na křižovatkách a nebude řídit ospalý nebo pod vlivem alkoholu nebo jiných léků či drog Popáleniny a opařeniny: pracovníci poskytující domácí péči jsou často vystaveni nebezpečím, která mohou způsobit popáleniny, jako jsou horká voda, konvice, elektrické spotřebiče a chemické látky. Popáleniny jsou nejčastěji způsobeny plameny, horkými předměty, horkými tekutinami, chemickými látkami nebo zářením. Opařeniny vznikají působením mokrého tepla, jako je vařící voda nebo horká pára Biologická a chemická rizika: Zvláštní pozornost je třeba věnovat nehygienickým podmínkám, jelikož infekční onemocnění se může, jak je dobře zdokumentováno, v domácnosti snadno šířit a různé procedury v rámci domácí péče mohou představovat riziko infekce. Rizikem pro domácí pečovatele může být křížová kontaminace, jako je přenos patogenů přímým a nepřímým kontaktem s kontaminovanými předměty. Nehygienické domácnosti mohou být také příznivým prostředím pro výskyt škůdců, včetně hlodavců, vší a svrabu. Problém může představovat také praní prádla v domácnosti, jelikož bylo prokázáno, že je to jeden ze způsobů šíření nemocí. Například bylo doloženo šíření bakterie Staphylococcus aureus při praní špinavého prádla. Studie domácí hygieny poukázala na to, že změny postupů při praní prádla v domácnostech – například nižší teploty, omezení používání bělidla a používání menšího množství vody – obecně měly negativní vliv na hygienu při praní prádla. Tyto změny by mohly pacienty v domácí péči a pečovatele vystavit vyššímu riziku infekce. Zdravotní stav pacienta: domácí pečovatelé mohou přijít do styku s infekčními onemocněními, jako je hepatitida, HIV, chřipka, tuberkulóza, spalničky a plané neštovice. Většinou infekcí z povolání, které se přenášejí krví, se pracovníci nakazí při poranění ostrými předměty kontaminovanými krví v důsledku úrazů nebo nedostatečně bezpečných postupů. Problémem může být v prostředí domácí péče také špatné nakládání se zdravotnickým odpadem, protože takový odpad může být zdrojem patogenních mikroorganismů. Domácím pečovatelům může hrozit riziko zvířecího kousnutí nebo zranění způsobeného zvířaty. Expozice ostrým předmětům: domácí ošetřovatelé odpovídají za používání a likvidaci všech ostrých předmětů. Pacienti a jejich rodiny často neprovádějí likvidaci ostrých předmětů správně (kontaminované ostré předměty mohou být ponechány volně doma nebo vyhozeny do odpadního koše), což je jeden z hlavních rizikových faktorů pro pracovníky. Navíc injekční stříkačky a skalpely jsou často ponechány bez ochranného krytu na různých místech v domácnosti. Další problematickou oblastí je opakované používání předmětů na jedno použití. Bylo například hlášeno, že mnoho pacientů trpících diabetem používá inzulinové injekční stříkačky opakovaně, bez provedení dezinfekce, dokud se jehla neotupí. Podobně může v prostředí domácí péče docházet k tomu, že jsou drenážní vaky dezinfikovány a opakovaně používány, což je postup, který se v nemocnicích používá jen zřídka. Nedostatek vody: domácí ošetřovatelé se mohou setkat s domácnostmi bez tekoucí vody nebo s vodou špatné kvality. V rámci povinností v domácnosti mohou být pracovníci vystaveni působení chemických látek: rizika expozice chemickým látkám jsou v prostředí domácí péče vyšší, protože není vždy možné dodržovat správný postup manipulace s chemickými látkami. Dále mnoho domácích pečovatelů vždy neví, jaké léky pacient užívá nebo jaké jsou důsledky expozice takovým lékům. Psychosociální rizika: Může dojít k nesouladu mezi tím, jakou pomoc klient vyžaduje a jakou mu může pečovatel poskytnout. Žádný dozor: práce domácích pečovatelů není pod přímým dohledem, obvykle pracují sami, mohou se pohybovat po nebezpečných čtvrtích a mohou být svědky rodinných hádek, setkávat se s alkoholiky nebo narkomany, nebezpečnými psy nebo silným provozem. Z některých studií vyplývá, že u nich může být stres při práci mnohem vyšší než u učitelů nebo vychovatelů, jelikož uvádějí, že mají menší kontrolu nad svojí prací a práce je pro ně méně motivující. Domácí ošetřovatelé vykazovali nejdelší pracovní neschopnost (přes 30 dní ročně) a druhou nejvyšší míru nepřítomnosti v práci. Nebezpečné chování lidí: domácnost se může nacházet v oblasti s vysokou kriminalitou nebo v nebezpečné oblasti či na izolovaném místě. V takových lokalitách může zdravotnickým pracovníkům hrozit napadení. Přítomnost gangů, narkomanů nebo alkoholiků může představovat zvýšené riziko napadení při práci. Rodinní příslušníci a návštěvníci (násilí): k násilí vůči pečovatelům může dojít ze strany pacientů a příležitostně ze strany nepřátelsky naladěných rodinných příslušníků a návštěvníků, kteří jsou ve stresu, ustaraní, frustrovaní, zranitelní nebo se neovládají. Rodinní příslušníci se mohou začít hádat vlivem své frustrace způsobené stavem klienta nebo způsobem poskytování péče.


text: Ministr Zaorálek na návštěvě Polska 26.02.2014 / 08:00 Ministr zahraničních věcí ČR Lubomír Zaorálek uskuteční dne 26. února 2014 pracovní návštěvu Polské republiky Ve Varšavě se setká se svým protějškem, ministrem zahraničních věcí Polska Radosławem Sikorským. Tématem jednání ministrů bude bilaterální spolupráce, dále otázky Evropské unie a bezpečnostní problematika. Po jednání a následné tiskové konferenci navštíví ministr Zaorálek Centrum východních studií ve Varšavě.


2. 6. 2019 7. neděle velikonoční, Exaudi, 2. 6. 2019, Blahoslavův dům písně: ž 130, S 315, 192, 694, 631, 649 čtení Písma sv.: Lk 18,9-14 / Fp 3,8-20 A vůbec všecko pokládám za ztrátu, neboť to, že jsem poznal Ježíše, svého Pána, je mi nade všecko. Pro něho jsem všecko ostatní odepsal a pokládám to za nic, abych získal Krista a nalezen byl v něm nikoli s vlastní spravedlností, která je ze zákona, ale s tou, která je z víry v Krista – spravedlností z Boha založenou na víře, abych poznal jej a moc jeho vzkříšení i účast na jeho utrpení. Beru na sebe podobu jeho smrti, abych tak dosáhl zmrtvýchvstání. Nemyslím, že bych již byl u cíle anebo již dosáhl dokonalosti; běžím však, abych se jí zmocnil, protože mne se zmocnil Kristus Ježíš. Bratří, já nemám za to, že jsem již u cíle; jen to mohu říci: zapomínaje na to, co je za mnou, upřen k tomu, co je přede mnou, běžím k cíli, abych získal nebeskou cenu, jíž je Boží povolání v Kristu Ježíši. Kdo je dokonalý, ať smýšlí jako my; a jestliže v něčem smýšlíte jinak, i to vám Bůh objasní. Jen k čemu jsme již dospěli, toho se držme. Bratří, napodobujte mne. Hleďte na ty, kdo žijí podle našeho příkladu. Neboť mnozí, o nichž jsem vám často říkal a nyní to s pláčem opakuji, žijí jako nepřátelé Kristova kříže; jejich koncem je zahynutí, jejich bohem břicho a jejich chloubou to, zač by se měli stydět, neboť smýšlejí přízemně. My však máme občanství v nebesích, odkud očekáváme i Spasitele, Pána Ježíše Krista. Milé sestry a milí bratři, dnes je 1. červnová neděle. V uplynulých dvou týdnech na mnoha místech kolem mě zuřily maturity, některé studenty ještě čekají zkoušky, včetně těch přijímacích, školákům vrcholí náročné období uzavírání známek za 2. pololetí. Písemky, zkoušení, zápočty – to všechno vyžaduje opakování. Zopakovat si to, co se člověk naučil, co si už osvojil a teď má znalost či dovednost nějak prokázat. Dnešní čtení z listu Filipským je také svým způsobem takové opakování. Opáčko důležitých aspektů křesťanské zvěsti. Naštěstí nás z nich nikdo nezkouší. Stačí, když si to opakování vyslechneme a necháme si leccos připomenout. Apoštol Pavel píše do Filip z vězení, snad v Efezu. Ztráta svobody ho však netrápí tolik, jako starost o milovaný sbor. Inu, byl to první, který Pavel založil na evropském kontinentu. Měl lidi ve Filipech rád, moc mu na nich záleželo. A tak mu v žádném případě nebylo jedno, že se mezi nimi objevil kdosi, kdo nahlodával jejich víru a naději. Pozvání k Bohu, spása, je zadarmo a pro všechny, snažil se jim proto vehementně připomenout! Spása zadarmo. Bez zásluh, z Boží milosti, z veliké Boží lásky. Myslím, že tohle si taky potřebujeme čas od času připomenout. Je to totiž úplně jiná logika, než na jakou jsme zvyklí ve světě kolem. Za všechno se přece platí! Co nic nestojí, za nic nestojí, říkává se také někdy. Pocit, že si věci musím nějak zasloužit, odpracovat, je dost neodbytný. Proč? Možná proto, že dostat něco bez vlastního přičinění znamená také nejistotu, protože věci nedržím ve svých rukou. Nemohu-li si spásu sama zasloužit, jen stěží si jí mohu být beze zbytku jistá. Snad proto nám jde to přijímání tak těžko... Pavel zápasí s těmi, kdo mají pocit, že spravedlnost, svatost, si lze vysloužit dodržováním náboženských předpisů a nařízení. Tomu se taky dá rozumět – když se člověk řídí jasně danými pravidly, je taky dobře kontrolovatelné, jak na tom je. Zda dobře nebo špatně. A možnost kontrolovat zase znamená držet věci ve svých rukou! Moc, moc to potřebujeme, pořád znovu se k tomu uchylujeme – k logice „má dáti – dal“, která je tolik vlastní světu, ve kterém žijeme. Počitatelné zásluhy, to je to, co my lidi potřebujeme, abychom se měli čeho chytit. V Pavlově době těmi zásluhami bylo dodržování jídelních předpisů, zachovávání šabbatu, obřízka,... Co je to dnes? Jak nad tím uvažuji, dochází mi, že vlastně cokoliv. Všechno to, co mi dává pocit, že jsem v očích druhých nebo ve svých vlastních lepším člověkem. Rádobyzbožné chození do kostela, okázalé opovrhování konzumem, skrupulózní starost o zdravý život nebo ekologickou šetrnost. Dokonce i modlitba... Ježíš to ilustroval příběhem o farizeu a celníkovi. Farizeus v něm má pocit, že je na tom líp než druzí (a rozhodně líp než kolega celník). Jeho modlitba se mění v monolog, při kterém vyjmenovává Bohu, v čem všem je dobrý, čím vším si jeho lásku zasluhuje. Nedochází mu, že Bůh člověka miluje, aniž by bylo třeba si jeho lásku čímkoliv kupovat. Všude tam, kde na to zapomínáme, kde ze strachu kupíme splněné úkoly, dobré skutky, modlitby, zásluhy všeho druhu, všude tam, kde to samé vyžadujeme od druhých jako záruku zbožnosti, jsme mimo. Bůh o nás uvažuje jinak. A pokud neumíme přistoupit na jeho logiku, na jeho způsob uvažování, stěží můžeme zažít dar ospravedlnění – jako ten farizeus z Ježíšova příběhu. Další podstatná věc, kterou nám Pavel připomíná, je fakt, že víra není statická. Není to sezení na místě. Je to cesta, pohyb (určitým směrem). Běžím k cíli, píše Pavel. Ještě tam nejsem, ale jsem na cestě a peláším – do otevřených dveří Božího království. Možná je to maraton, ale ne rozsezenost. Hm, tohle si taky potřebuju zopakovat. Mám dost sedavou práci. A i při těch bohoslužbách se docela dost sedí. Myslím, že vnitřní pohyb s vnějším nějak souvisí. Zažívám to tak i na pouti – proto se na ni opakovaně vydávám. Mysl se na ní dává do pohybu spolu s tělem. Pavel to měl možná nějak podobně, stačí se podívat na mapu jeho misijních cest – pokud zrovna neseděl někde za katrem, přesouval se z místa na místo. Jeho životní cesta vycházela z jeho vnitřní cesty víry. To, že víra je krom jiného pohyb, by nám mohly připomenout také děti. Nevydrží moc sedět. Pohyb potřebují. Někdy nás to irituje, máme pocit, že nás to ruší. Toužíme po klidu, usazenosti, soustředění. Pavel ale používá obraz poklusu, když mluví o víře. Možná i v tomhle bychom mohli být trochu jako ty děti... Napodobujte mne!, vyzývá Pavel. Vytrženo z kontextu, mohlo by to vyznít děsně neskromně, samolibě. Ale Pavel mluví o napodobování své lásky ke Kristu, která se zrcadlí v jeho nadšení pro Kristovu věc, pro Boží království. Hořím, nebojte se hořet taky, volá. Sebekriticky uvažuji, kolik nadšení vyzařuje ze mě? Jsem zapálená pro Krista? Je na mně můj vztah k němu znát? Po zkušenostech z letničního prostředí jsem obezřetná, ale není to vlastně někdy trochu výmluva? Nadšení přece nemusí mít vždycky jen podobu rozzářených očí... Nemusíme se držet při zemi, vždyť máme občanství v nebesích, ujišťuje ještě jednou Pavel. Občanství, to jsou práva i povinnosti, alespoň pro Pavla. Nejednou se odvolal na své římské občanství. Co však pro něj znamená to občanství v nebesích? Že do Božího království patří už teď a tady. Že už se ho Boží vláda teď a tady týká, že s tím nebude čekat až po smrti. Pavel pro svůj život objevil obrovský dar – možnost nespoléhat před Bohem na sebe, na svůj původ, vzdělání, aktivitu, horlivost, zbožnost či co dalšího – možnost spolehnout se na Boha a jeho přijetí, jeho touhu být člověku nablízku. Tenhle objev, setkání s Kristem, ho dokonale nadchl. Rozběhl se vstříc otevřené Boží náruči. Je si jist, že je otevřená bez nároku na lidské zásluhy, ne za odměnu, ale z lásky a pro všechny. Nedovede si to nechat pro sebe. Opakuju si to a připomínám si, že nejen reformační heslo Sola gratia, pouhou milostí, ale i toto je pozvání pro nás. Nenechat si dobré zprávy pro sebe. Amen Pane Bože, někdy jsme křesťané líní nebo unavení. Nechce se nám vstávat do kostela, nechce se nám dělat něco jinak než většina lidí kolem nás. Ale občas nám dojde, jak je to skvělé, že se můžeme spolehnout, tobě věřit. Ty nás k sobě zveš. Není před námi jenom nějaké nejisté nebo temné budoucno, ale tvoje světlo, tvoje království, ve kterém už trochu můžeme být teď. Děkujeme za to. Prosíme, aby tuto radost poznali i další. Třeba i skrze naši žitou radost. Amen.


text: Občanství Evropské unie získává automaticky každý občan členského státu Unie. Občanství Unie doplňuje občanství členského státu, nenahrazuje je. Občané Unie mají práva stanovená evropským právem, mimo jiné: právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. Více viz článek Svoboda pohybu. právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu na území třetí země, kde členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá své zastoupení, právo na diplomatickou a konzulární ochranu kterýmkoli jiným členským státem petiční právo k Evropskému parlamentu právo obracet se na evropského ombudsmana právo obracet se na orgány a poradní instituce Unie v jazyce členských zemí a obdržet odpověď ve stejném jazyce Právní základ Občanství upravuje čl. 20 a násl. Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 9 až 11 Smlouvy o Evropské unii. Svobodu pohybu a pobytu upravuje článek 45 Listiny základních práv Evropské unie, článek 3 Smlouvy o Evropské unii, článek 21 Smlouvy o fungování Evropské unie. Související články Evropský rok občanů Občanství Občanství České republiky Reference Právo Evropské unie