text: Praktické tipy - Strana 2 z 32 by JanaPK on 7.12.2020 S prvními hřejivými paprsky začínáme víc větrat. Zároveň se tou dobou zvyšuje aktivita hmyzu, hlavně toho polétavého. Výsledek je jasný: brzy nám do bytu létají by JanaPK on 27.11.2020 Na rovinu: nikdo z nás už si nedokáže představit život bez automatické pračky. A řada z nás už objevila i výhody sušičky na prádlo a by JanaPK on 17.11.2020 Posezení za dlouhých zimních večerů před tančícími plamínky dělá toto období malebným a poetickým. Představte si to sami: sedíte zabořeni do měkkého ušáku, zabalení do by JanaPK on 12.11.2020 Závěsy, rolety, žaluzie, prostě všechno, co dokáže v létě udělat stín, je při zařizování interiéru velmi důležité. V posledních letech zažíváme poměrně horká léta, kdy Potřebujete novou postel? Když budete vybírat pečlivě, může se kvalita vašeho spánku radikálně zlepšit. Přísloví, že jak si kdo ustele, tak si lehne, má svou I když má tento odstín růžové slovo stará v názvu, rozhodně není nemoderní. Naopak, starorůžová je v interiéru vždy velmi příjemná a stále žádaná. Tato Zařizujeme ložnici podle Feng Shui by JanaPK on 24.10.2020 Feng shui je asijské umění vytvořit kolem sebe harmonické prostředí. Jedná se vlastně o celistvou životní filosofii založenou na chápání toho, jak jsou lidé spojení Květinový dekor do obývaného interiéru prostě patří. Vzpomeňte si třeba na květinové tapety na zámcích, které jste o prázdninách navštívili. Samozřejmě současné květinové vzory jsou Pěkné počasí nás vždycky spolehlivě vyžene na zahradu. Užít si slunečních paprsků, relaxace uprostřed zeleně - to úplně svádí k k pohodě na houpačce či Proč se vintage styl těší tak velké oblibě? Je to tím nádechem starých dobrých časů, nostalgií, již přináší do našich domovů vedle přívětivé útulnosti. Vintage


source: CulturaX

text: "V úseku Votice – České Budějovice zvažujeme zavedení rychlosti 200 km/h" | silnice-zeleznice.cz publikováno: 13. červen 2019 Analýza našich zadávacích podmínek a jejich částečná úprava byla dlouhodobějším procesem. Snažili jsme se nastavit naše požadavky tak, abychom byli v každém případě v souladu s platným zákonem o zadávání veřejných zakázek a současně abychom využili všech jeho možností k výběru kvalitních a bezproblémových zhotovitelů. Nastavili jsme sérii požadavků v oblasti ekonomické stability uchazečů, jejich zkušeností s realizací obdobných zakázek (garantované z větší části referencemi od objednatelů), kvalifikace personálu a zajištění rozhodujícího strojního a technologického vybavení pro realizaci zakázky. Za významné rovněž považujeme nadefinování činností, které je uchazeč povinen zajistit vlastní kapacitou, abychom zabránili stavu, že rozhodující portfolio prací bude realizováno subdodavatelem bez našeho přímého vlivu na něj. Dobrý den, narazil jsem na tento zajímavý článek https://silnice-zeleznice.cz/zeleznicni-infrastruktura/v-useku-votice-ceske-budejovice-zvazujeme-zavedeni-rychlosti-200-km-h-63 S pozdravem


Severské listy – Ibsenovské výročí v české kultuře Ibsenovské výročí v české kultuře Národní muzeum v Praze i další archivy v České republice uchovávají dostatek svědectví o tom, že se prostředí české kultury již nedlouho po prvních krůčcích z kolébky národního obrození zařadilo opět po bok nejvyspělejších zemí v Evropě. V této dokumentaci má své místo i otvírání křišťálových studánek severské kultury, která nabídla světu své bohatství právě v devatenáctém století. V tomto roce, kdy si připomínáme 175. výročí narození norského dramatika Henrika Ibsena, se můžeme s hrdostí ohlédnout do historie a konstatovat, že právě u nás dílo Henrika Ibsena nalezlo zasloužený a potřebný prostor na divadelních scénách. Není divu, již v období percepce romantických, historických dramat se čeští režiséři rádi obraceli právě k Henriku Ibsenovi a jeho hra Nápadníci trůnu byla v průběhu jednoho sta let vítaným skvostem repertoáru nejen scény Národního divadla v Praze. Trvalou součástí divadelní scény v českých zemích se však stal Henrik Ibsen zejména dramaty, které jsou základem pro stavbu tzv. realistického divadla a jeho Nora (Dům loutek), Heda Gablerová, Divoká kachna, Přízraky, Paní z námoří, Nepřítel lidu, Stavitel Solness a Rosmersholm byly vždy nejméně jedním titulem součástí divadelních sezon posledních 120 let u nás. Vysvětlení popularity ibsenovských dramat je v jejich živé schopnosti oslovovat společnost a její podkožní problémy bez generačních hranic století. V této souvislosti snad nejvíce překvapuje zájem publika o Ibsenovo drama Peer Gynt, které pochází z Ibsenovy dílny šedesátých let devatenáctého století. Tato hra o osudech norského Švandy dudáka se nedávno udržela v pražském divadle Pod Palmovkou celou řadu sezon. Nebude na škodu vyzvednout na světlo málo známou ibsenovskou stránku z české hudební historie: v době působení začínajícího dramatika Henrika Ibsena v bergenském divadle Nasjonal scene byly jeho hry pravidelně doprovázeny hudbou českého komponisty – učitele Edvarda Griega – Josefa Šedivého, původem z vesničky pod hradem Karlštejn. O půlstoletí později české hudební podhoubí se mohlo opět pochlubit, že jako prvý ve světě použil český komponista Karel Moor text Ibsenovy hry. Na téma dramatických událostí z doby vikingů na severu Norska představil Karel Moor svoji operu v Národním divadle v Praze. Ladislav Řezníček, 11. května 2003 v Severských listech publikováno 11. května 2003 cnt: 26.526.602 • onln: 1 • robot ostatni • php: 0.448 sec. • www.severskelisty.cz • 18.232.51.247 file v.20190115.000419 • web last uploaded 20200113.044503 2017:217 • 2018:108 • 2019:77 • 2020:3


source: fineweb

text: Nové bydlení, nové domy a nové trendy Nové bydlení a nové typové domy potvrzují trend letošního roku – využití dekorativního kamene na fasádách. Použití dekorativního kamene je typické i pro tři novinky, které právě představuje společnost Ekonomické stavby (ES), přední výrobce zděných rodinných domů v České republice, na Slovensku a v Polsku.První z novinek je moderní dvoupatrový František 10. Jeho poznávacím znamením jsou jednoduché přímé linie a elegantní vzhled. Naprosto charakteristický je právě využitím dekoračního kamene na polovině přední a boční strany domu. V interiéru domu o užitné ploše 147 m2 najdeme pět místností a oddělenou kuchyň. Z ložnic v patře je přístup také na menší terasu s výhledem do zahrady. Celková cena domu František 10 je 3 600 000 Kč. Při splácení v programu Génius potom měsíční částka činí 9 775 Kč. Útulný bungalov se třemi místnostmi, kuchyňským koutem a garáží, to je typový dům Katka 10. Největší plochu v interiéru zaujímá obývací místnost již klasicky spojená s kuchyní a jídelním koutem. Užitná plocha domu je 89, 37 m2, pořídit si ho můžete za 2 600 000 Kč. Při využití programu Génius se měsíční splátka pohybuje ve výši 6 386 Kč. I přání skutečně velké rodiny uspokojí poslední z představovaných novinek, typový dům Petr 6. Díky své dispozici 7+1 nabízí skutečně velké prostory, obývací pokoj spojený s jídelnou, dvě velké koupelny i zastřešené garážové stání. V patře tohoto domu s užitnou plochou 140 m2 najdeme i příjemnou terasu se vstupem ze dvou ložnic. Pořizovací cena domu je 3 850 000 Kč, měsíční splátka při využití programu Génius činí 10 622 Kč. O společnosti Ekonomické stavby Ekonomické stavby, přední stavební společnost v oblasti výstavby zděných rodinných domů v regionu střední Evropy, se od svého založení v roce 1998 zaměřuje na kvalitu a šíři nabídky, která je svým rozsahem na trhu ojedinělá. Od počátku své existence se Ekonomické stavby specializují výhradně na oblast bydlení a každoročně realizují a předávají svým klientům v České republice přes 400 domů. Cílem Ekonomických staveb je zpřístupnit bydlení v rodinném domě co nejširšímu spektru zákazníků, čehož dosahují širokou nabídkou služeb – od individuálního projektu, přes vyřízení stavebního povolení a zajištění financování až po samotnou realizaci – a příznivými cenami. Ekonomické stavby chtějí být spolehlivým a stabilním partnerem pro výstavbu rodinných domů, který vždy nabízí něco navíc. Ekonomické stavby jsou ryze českou společností s dlouholetou tradicí, která klade důraz na kvalitu a maximální efektivitu všech procesů. Ke spolupráci si vybírá silné a stabilní partnery, díky kterým může neustále svou nabídku rozšiřovat a zajistit stavbu domu za příznivou cenu. Společnost je držitelem certifikátu jakosti ISO 9001 již od roku 2003 a certifikátu ochrany životního prostředí ISO14 000 od roku 2007. Více informací na www.ekonomicke-stavby.cz


10. 2. 2016 Přenosné herní konzole Na Vítězné Pláni 2016 Je tomu přesně rok, co jsem vedl malý workshop na Gymnáziu na Vítězné Pláni. Cílem bylo přiblížit Amigu současným teenagerům a myslím, že to bylo super ;). Letošní rok jsem byl opět osloven s tím, že bych vymyslel další téma z podobného těsta. Jelikož loni byl problém s televizními přijímači (teda on to nebyl žádný "problém", ale prostě staré CRT televize ve škole byly určené k vyřazení a nebyly tedy moc dobré - a tahat autem vlastní televize mi přijde docela namáhavé a ani jich nemám tolik), rozhodl jsem se, že letošní akce bude ve znamení přenosných herních systémů. Rád bych touto cestou poděkoval Sledgehewerovi za zápůjčku Sega Game Gear a ruské digihry, JayTeemu za zápůjčku Atari Lynx a v neposlední řadě také Conquestu za zápůjčku osmi kusů 3DS, které tvořily páteř celého workshopu. 12. 11. 2012 Game Boy Advance po jedenácti letech Když byl v roce 1989 vydán originální Game Boy, trvalo neuvěřitelných devět let, než vyšel oficiální nástupce Game Boy Color. Mnohými byl ale považovaný jen za kosmetický upgrade, čili není divu, že teprve Game Boy Advance, vydaný v roce 2001, je mnohdy považovaný za "opravdového nástupce" (mne nevyjímaje). Od vydání této konzole uplynulo již 11 let a jelikož jsem se shodou okolností stal majitelem Micro verze, zjistil jsem, že mám doma kompletní sbírku GBA série. A tak jsem se rozhodl napodobit experiment s původním Game Boyem a poslední dva týdny nosil v kapse jedno ze tří GBA a urputně jsem testoval, zda-li má tato konzole po těch letech smysl. Odpověď ale není tak jednoznačná, jako v minulém případě. 19. 7. 2012 Game Boy - R-Type dodatek Neuplynul ani měsíc a mohu nahlas říci, že jsem konečně poprvé v životě dohrál R-Type, přestože jen verzi pro Game Boy. Tak jako tak to byl úžasný proces. Samotná hra se dá dorazit asi za deset, maximálně patnáct minut. Je to všechno jen o memorizaci nepřátelských vln, pak se hra stává až téměř nezdravě snadnou. Tohle je přesně ten element automatových her, který v dnešních hrách nenajdete, takže se dá říci, že jsem byl překvapený tím, že se k tomu dokážu i po těch letech dokopat. Takové to uspokojení, když porazíte hru, aniž by měla jakýkoliv příběh nebo charaktery. Samozřejmě, že mnohé děti v osmdesátých letech dokázaly R-Type dohrát s prstem v nose, ale na dnešní poměry a v mých třiceti letech je to jako omlazovací balzám, stroj na cestování časem. Vlastně to není "dohrál jsem R-Type", ale opravdu "porazil jsem R-Type", respektive jeho autory. 3. 7. 2012 Game Boy po třiadvaceti letech Můj syn je přes svůj nepokročilý věk od narození masírován technologiemi tak, jak se asi nikomu z nás nestalo. Je tedy nasnadě, že mezi jeho nejoblíbenější hračky patří gamepady, mobilní telefony, televize a další svítící hejblata. Pro mne jako otce je to tedy obrovská zodpovědnost nenechat ho zmagořit vlivem Playstation 3 nebo Nintenda 3DS, ale začít pěkně od začátku. Nečekal jsem, že to přijde 1000 takto brzo, ale napadlo mne, že pro bezpečnost naší domácnosti a koneckonců i synkovy bude lepší, bude-li po bytě nadšeně utíkat s něčím méně cenným a rozbitným, než je telefon za X tisíc. A tak jsem ze skříně vytáhl původního Game Boye. Jenže - drahý synáček při své inteligenci velice záhy poznal, že konzole není funkční, jelikož v ní chybí baterie a tak jeho zájem opadl. Vyštrachal jsem tedy čtyři tužkovky a dal jsem mu zapnutou krabičku s hlasitostí na maximum. To bylo radosti! 14. 6. 2011 Ultima Je téměř až s podivem, jak se jedna z nejdelších RPG ság v historii vytratila z povrchu zemského – vyjma Ultimy Online - jen těžko hledat nějaké stopy. Napsat něco o sérii Ultima jsem plánoval už delší dobu, ale chyběla mi k tomu jedna věc – zkušenosti. A to je u RPG problém. Totiž Ultimám jsem se historicky věnoval velice nesoustředěně. Snad první jsem hrál Ultimu Underworld v dřevních PC dobách, ale nejvíce jsem si „nastudoval“ přo vytváření databáze pro staré dobré RPGhry.cz. Tam jsem v rámci testování funkčnosti sepisoval i krátké minirecenze, které se ovšem postupem času rozvinuly v poměrně soběstačná literární díla (i když nutno přiznat, že na většinu oněch výtvorů nejsem zrovna hrdý). Takže stručně se dá říci, že s každou Ultimou mám něco málo zkušeností, s některými více, si jinými méně a s vybranými opravdu hodně moc. (Následující text má 40 normostran, tak bacha). 14. 3. 2011 Legend of Zelda - Link's Awakening Při nedávném vzpomínání na jednu z nejkrásnějších herních sérií v historii počítačové zábavy jsem se zmínil, že Link's Awakening byla moje první Zelda vůbec a že ji lze úspěšně pasovat do škatulky "klasická". Vhodná pro nově příchozí hráče. A jak jsem si takhle mudroval, hodil jsem si hru do emulátoru na Nintendu DS a začal jsem si "osvěžovat paměť". Hru jsem v životě dohrál asi třikrát, z toho dvakrát na GameBoyi a jednou na emulátoru na PC. Předpokládal jsem, že těch osm dungeonů sfouknu za tři večery. Jenže ouha - omyl! Zatímco první třetinu hry jsem skutečně projel, jako horký nůž máslem popaměti, při dungeonu číslo čtyři jsem bezradně vytuhl. A co teď? Inu, začít hrát. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


text: Sbírka dokonalých receptů na bázi espressa Toto lahodné Cappuccino, poprášené zlatavým odstínem skořice je dokonalým spojením chuti kakaa, mléka a smetany. Nalijeme kondenzované mléko do hrnku na Cappuccino. Přidáme kakaový prášek, skořici a mléko o pokojové teplotě. Metličkou vymícháme směs dohladka. V jiném hrnku připravíme Cappuccino z kávy Grand Cru Roma nebo Decaffeinato Intenso. Vysokotučnou smetanu opatrně nalijeme navrch a nakonec lehce pokapeme karamelovým sirupem. Dozdobíme kouskem skořice a okamžitě podáváme.


source: wikipedia

text: Mnohoúhelník (také polygon) je část roviny vymezená úsečkami, které spojují určitý počet bodů (nejméně tři), z nichž žádné tři sousední neleží na jedné přímce. Další možná definice je tato: mnohoúhelník je část roviny omezená uzavřenou lomenou čárou takovou, že žádné tři následující koncové body jejích úseček neleží v jedné přímce. Základní pojmy Body, které určují mnohoúhelník, se nazývají vrcholy mnohoúhelníku. Úsečky, které spojují sousední vrcholy, se nazývají strany mnohoúhelníku. Úsečky, které spojují nesousední vrcholy, se nazývají úhlopříčky. Úhly, které svírají sousední strany, se nazývají vnitřní úhly mnohoúhelníka. Počet vrcholů, stran a vnitřních úhlů je v jednom mnohoúhelníku stejný a tento počet určuje název mnohoúhelníku: trojúhelník, čtyřúhelník, pětiúhelník, šestiúhelník... (obecně -úhelník). Znázornění a zápis Mnohoúhelník se znázorňuje pomocí jeho vrcholů a stran, označuje se výčtem vrcholů v jejich přesném pořadí. U speciálních mnohoúhelníků (trojúhelník, čtverec, obdélník, ...) se v zápise před výčet vrcholů umisťuje příslušný symbol (Δ ...). Vrcholy, strany a úhly mnohoúhelníka se zapisují stejným způsobem jako body, úsečky a úhly. Druhy mnohoúhelníků Kromě mnohoúhelníků lišících se počtem vrcholů (viz Základní pojmy) se mnohoúhelníky dělí na: pravidelné (všechny strany i vnitřní úhly jsou shodné) a nepravidelné, konvexní (všechny vnitřní úhly jsou menší než 180°) a nekonvexní (alespoň jeden vnitřní úhel je větší než 180°), pravoúhelníky (všechny vnitřní úhly jsou pravé, případně 270°) a nepravoúhelníky (aspoň jeden vnitřní úhel se nerovná pravému úhlu). jednoduché a degenerované (alespoň 2 strany se protínají) Vlastnosti Obvod mnohoúhelníka se vypočte jako součet délek všech jeho stran: , kde jsou jednotlivé strany mnohoúhelníka. Obsah obecného mnohoúhelníka se vypočte pomocí rozložení mnohoúhelníka na vhodné vzájemně se nepřekrývající trojúhelníky, obdélníky nebo čtverce, jejichž obsahy se vypočítají podle známých vzorců a následně sečtou: Obsah mnohoúhelníka, jehož strany se nekříží, se dá spočítat Gaussovou metodou pro výpočet plochy či prostřednictvím L'Huillierových vzorců , kde jsou souřadnice vrcholů mnohoúhelníka, a splývají s a Součet vnitřních úhlů -úhelníku je roven (výsledek v radiánech nebo stupních): nebo Počet úhlopříček obecného -úhelníku určuje vztah: Jestli existuje taková kružnice, že na ní leží všechny vrcholy daného mnohoúhelníku, pak je mnohoúhelníku opsaná. Mnohoúhelník, kterému lze opsat kružnici se nazývá tětivový (jeho strany jsou tětivami opsané kružnice). Každý n-úhelník lze vždy rozdělit na () trojúhelníků. Vlastnosti pravidelného mnohoúhelníku Velikost vnitřního úhlu pravidelného -úhelníku má hodnotu (v radiánech) Velikost středového, případně vnějšího úhlu je rovna Pravidelnému mnohoúhelníku lze opsat i vepsat kružnici. Středy obou kružnic leží ve stejném bodě, který je totožný s těžištěm mnohoúhelníku. Označí-li se délka strany pravidelného -úhelníku jako a poloměr kružnice opsané jako , pak poloměr kružnice vepsané lze určit ze vztahu Obsah pravidelného -úhelníku lze určit jako Pravidelný -úhelník má os souměrnosti a pro sudé i střed souměrnosti. Tabulka mnohoúhelníků Tabulka obsahuje seznam mnohoúhelníků s názvy v češtině a v cizích slovech. Reference Literatura Karel Rektorys a kolektiv: Přehled užité matematiky I, Prometheus, Praha 1995, , str. 98 Marcela Palková a kolektiv: Průvodce matematikou 2, Didaktis, Brno 2007, , str. 31-33 Šárka Voráčová a kolektiv: Atlas geometrie – Geometrie krásná a užitečná, Academia, Praha 2012, , str. 14-16 Související články Geometrický útvar Planimetrie Mnohostěn Externí odkazy Obrazce


text: Archívy Muzikály - Filmy online cz sk Kategórie filmu: 2021, Drámy, Muzikály, S titulkami Hodnotenie: 64/100 on Annette (2021) Navzdory všem překážkám se šestnáctiletý Jamie nebojí následovat svůj nekonvenční sen. Tento neuvěřitelný příběh se stal muzikálovou senzací. Všichni mluví o Jamiem Everybody's Talking About Jamie Do muziky zblázněný medvídek kynkažu vyrazí na životní cestu, aby splnil důležitý úkol a doručil milostnou píseň od starého kamaráda. Vivo Kategórie filmu: 2021, Animované, Komédie, Muzikály Hodnotenie: 60/100 on Vivo (2021) Vo Washington Heights na severnom výbežku Manhattanu žije mnoho ľudí, ktorí si prišli slniť svoj sen. Jedným z nich je Usnavi (Anthony Ramos), majiteľ malého obchodu, ktorý sa musí starať o staršiu susedu od vedľa a sníva, že raz vyhrá v lotérii, aby sa zabezpečený mohol raz vrátiť na brehy svojej rodnej Dominikánskej republiky. Zároveň ... Troy, Gabriella, Chad a ostatní spolužáci po skončení střední školy hledají na léto brigádu. Troy dostane nabídku pracovat v hotelovém komplexu s golfovým klubem s názvem Lava Springs. Práci přijme jen s podmínkou, že zaměstnají také jeho spolužáky, tedy i Gabriellu. Troy ale netuší, že majitelem klubu je otec sourozenců Evansových a práci pro něj ... Kategórie filmu: 2007, Drámy, Komédie, Muzikály, Rodinné Hodnotenie: 29/100 on High School Musical 2 (2007) Pridali sme 12 augusta, 2021 Muzikál ze střední 3: Maturitní ročník" nám ukazuje studentské "mazáky" Troye a Gabriellu v okamžiku, kdy se vyrovnávají s faktem, že se jejich cesty rozejdou, protože každý z nich směřuje na jinou univerzitu. S ostatními spolužáky se rozhodnou, že nastudují propracovaný muzikál, ve kterém se pokusí zobrazit všechny své dosavadní zkušenosti, své touhy a zároveň ... Kategórie filmu: 2008, Komédie, Muzikály, Rodinné Hodnotenie: 38/100 on High School Musical 3: Posledný rok (2008) Osiřelý Jakub žije u svých zlých tetiček. Jednoho dne potká podivného starce, který mu věnuje vak plný kouzel. Díky nim vyroste na suchém stromě obří broskev a Jakub netuší, že právě ta ho dovede k zaslouženému štěstí. Jakub a obří broskev James a kouzelná broskev James a obrovská broskev James and the Giant Peach Jack Skellington je oblíbený vládce městečka Halloween, který dohlíží na tvoření všech morbidních potěšení, hrůz a překvapení. Jack je svou každoroční neměnnou rutinou absolutně znuděný. Jednoho dne se ocitne v sousedním Vánočním městě a za zvuků vánoční hudby prozkoumává zdejší tradice a obyvatele. Rozhodne se, že unese Santu Clause a uspořádá si Vánoce podle vlastních ... Kategórie filmu: <2000, Animované, Fantasy, Muzikály, Rodinné Hodnotenie: 84/100 on Predvianočná nočná mora (1993) Pohodový muzikál, ve kterém problémový puberťák zariskuje a odjede na letní tábor. A tam se nečekaně zamiluje, najde si kamarády i místo, kam opravdu patří. Letní kemp A Week Away


Vyberte si legíny (2 ks) Vivance Collection 1 ks hnědá+1 ks černá z bohaté nabídky největších trendů. Nemyslite jen na sebe. Legíny (2 ks) Vivance Collection 1 ks hnědá+1 ks černá jsou parádní dárek pro vaše přátele. Dobře si prohlédněte naši nabídku legíny (2 ks) Vivance Collection 1 ks hnědá+1 ks černá. Takové kousky nikde jinde neseženete. 1 ks hnědá/1 ks černá dámské tříčtvrteční kalhoty letní Vivance, výprodej dámské oblečení Vivance, Levné dámské legíny, Slevy dámské oblečení, Letní dámské oblečení, tříčtvrteční kalhoty Vivance, Moderní oblečení dámské, nejlevnější dámské oblečení Vivance, Dámské oblečení levně, eshop oblečení dámské Vivance, Legíny dámské xxl, dámské 3/4 legíny Vivance, dámská móda pro boubelky Vivance, Dámské oblečení pro baculky, Levná móda pro baculky, luxusní značková dámská móda Vivance, luxusní dámské oblečení Vivance, Výprodej dámského oblečení, baculky xxl móda levně Vivance, levná móda pro plnoštíhlé Vivance, luxusní legíny Vivance, levné dámské oblečení Vivance, Značkové legíny, Oblečení, Dámské oblečení e-shop, oblečení dámské Vivance, Dámské oblečení pro plnoštíhlé, Dámská móda e-shop, prodej dámského oblečení Vivance, Móda pro silnější postavy Dámské krycí legíny, které jsou vyrobené z mikrovlákna s přídavkem pružné příze...


4. 1. 2018 Sbohem, Wii U Není mnoho konzolí, které byly mrtvé před narozením. A ještě méně jich bylo mrtvých před samotným početím. Zatím co o Wii se dá hovořit celé hodiny, Wii U bylo od prvního okamžiku ohlášení v podstatě tuhé. Paradoxně ale mělo vynikající startovní pozici. Nintendo začalo s úvodem osmé generace konzolí o rok dříve, než konkurence. Měli nasysleno hromady peněz z prodejů DS a Wii. A jako vždy měli možnost stavět na solidních základech předchozí produkce - já sám jsem si na pomyslné vítězství byl ochoten vsadit. Jenže pak se rozjela marketingová nekampaň a všechno to šlo do stoupy. 22. 9. 2017 Mario and Sonic Olympic Games in Rio 2016 1000 Rozhodně nejsem fanda sportovních her, rozhodně nejsem fanda kupování prvoplánovitých rychlokvašek a rozhodně se mi moc nelíbily 3DS verze olympijských her z minulých let, jejichž demoverze se mi dostaly do rukou. Jenže jak má člověk děti, které teprve musí vychovat k rozeznávání kvality, je těžké jim neslíbit, že za první vytržené zuby dostanou hru dle svého výběru. A tak se u nás doma objevil titul, o který bych si normálně neopřel kolo. 24. 3. 2017 Armikrog Neverhood je naprostá klasika, která by si zasloužila pokračování mnohem dříve a jinou formou, než byla crowdfundová kampaň. Jeden s projeků, který vzešel ze stínu mega úspěšného Broken Age a který byl sledován pod drobnohledem. Nevím, čím to přesně je, ale tyhle Kickstarterové adventury dopadly snad všechny stejně. Problémy s vývojem, mnoho odkladů pro sekundární platformy a nakonec hra, která nedosahuje svým předchůdcům tak vysoko, jak bychom si přáli. Na druhou stranu, podobně jako Broken Age, titul samotný není špatnou hrou a je jasně, vidět, že autoři se opravdu snažili do vývoje vložit trochu lásky. 14. 12. 2016 Oddworld: New 'n' Tasty Jsou hry, u kterých lze existenci HD remaku již považovat jako za poklonu originálu a připomenutí mladším generacím, že ty starší hry mají obecnou platnost. Oddworld nebo prostě česky lidově zvaný Ejb, patří koncepčně k těm nejjednodušším a proto geniálním hrám. Koncept zachraňování pajduláků pomocí několika mála příkazů byl od dob osmibitů a hlavně šestnáctibitů živý (do této kategorie příbuzných puzzloidních platformovek bych zařadil třeba Moogles, přeslavné Lemmings, Humans, Troddlers, Diggers, Krusty's Fun House Timekeepers a novější World of Goo) a to v mnoha podobách. Ale jen Ejbovi se podařilo prolnout tento koncept se žánrem filmových her ála Another World, kdy svět kolem nás dýchá, má logiku, okamžitě se do něj vžijete a nedokážete se od něj odtrhnout. 28. 8. 2016 Star Fox Zero Je to zvláštní, jak mne Star Fox dohnal v čase. Za poslední dobu jsme doma více méně dohráli všechny hlavní hry ze série, navíc si pořád vybavuji dobré vzpomínky na DSkový Star Fox Command. První trailery Star Fox Zero navíc chvílemi připomínaly nikdy nevydaný druhý díl pro SNES (i když byl v podstatě hotov), nějak to ve mně zabrnkalo a začal jsem se těšit. Plus teda očividný příslib originálního využití tabletu WiiU. Jde bezesporu o hru, která měla definovat launch této konzole. Jenže přichází pozdě, mimo jakýkoliv mainstreamový zájem a i když se nesnažím tvrdit, že by případné vydání v době launche konzole ovlivnilo pozici na trhu, Star Fox Zero si pořád odnáší označení: "Jedna z mála her, u které by my bylo líto, kdybych ji nikdy nehrál". 17. 6. 2016 Fast Racing Neo Neodolal jsem slevě a za pár babek jsem si koupil tento na první pohled klon Wipeouta. Chudé menu, na první pohled prázdný obsah, ale s tím jsem tak nějak počítal. Faktem ale zůstává, že Wipeout mám rád a je to už dlouho, co jsem hrál nějaký nový. Na Playstation 3 pomalu sedá prach a tak jsem to bral jako dobrý důvod k provětrání Wii U, než nám vyjde příští rok ta Zelda, že jo ;). 9. 5. 2016 Star Fox 64 Nedávno jsem psal o hře Star Fox pro SNES. Hra mne nikterak zvlášť nezaujala (což je na delší povídání, čili doporučuji si přečíst odkazovaný článek předtím, než se pustíte do tohoto), i když špatná rozhodně také nebyla. U přímého pokračování Lylat Wars, neboli Star Fox 64 ale už ochotně propadnu nadšení. Totiž i když je základní premisa hry od originálu takřka k nerozeznání, propracovanost konceptu a jeho variabilita je tady na úplně jiné výši, nemluvě o adekvátním technickém zpracování, rychlosti a celkovém dojmu. Svým způsobem jde o rozšířený koncept on-rails stříleček, ale člověk má nad bojištěm větší kontrolu - ale zároveň hra disponuje atmosférou typickou pro arcade herny, jenom s příchutí Nintenda. A to je jedním slovem skvělé! 2. 3. 2016 Shadow Puppeteer Shadow Puppeteer je portem indie hry z PC, kde vyšla již v roce 2014. Nyní se dočkala i vydání pro Wii U a protože mne zaujala vizuální stránka věci, celkem s chutí jsem se do hry pustil. Základní premisa mi vzdáleně připomíná hry jako Shadow's Tale nebo ICO - máme k dispozici dvě postavy, malého chlapce a jeho stín, které mají odlišné možnosti pohybu, ale mají stejný cíl. Hráč pak ovládá obě postavičky a logicky tak vzniká prostor i pro kooperační multiplayer - a to byl pro mne hlavní tahák. Pár set megabajtů dat staženo, dejme se do díla! 1 1000 5. 2. 2016 Space Hulk Já a Space Hulk, to je na dlouhé povídání. Nejsem žádný expert, ale počítačových inkarnací jsem se trochu nahrál, avšak nejvíce ve mně rezonuje vlastnoručně vyrobená deskovka, položena na chatrném popisu originální deskovky ve Score v sekci Hobby Hry. Počítačové hry na dané téma ale nebyly zrovna ojedinělé - stačí jmenovat klasiku Space Crusade, celou řadu WH40k her a nakonec samozřejmě free předělávku deskovky do počítačové hry v jednoduché top-down grafice. Na té jsem naposledy vykysl někdy před pěti lety a tak mi přišlo k chuti, že na WiiU vyšel port tři roky staré hry z PC, která se chlubí tím, že jde o věrnou adaptaci deskové hry. V tom je její přednost i nedostatek. 8. 12. 2015 Super Mario Maker Je to hra? Není to hra? Popravdě Super Mario Maker byla mnou velice očekávaná hříčka, která mi nepřišla slibná jenom námětem, ale také potenciálem. Lidi bez znalosti problematiky by mohli dojít k závěru, že jde jen o nějaký level editor, kterých se na internetu jistě povalují mraky (a je jich opravdu hodně). Jenomže ono to není jen ledajaký level editor. Tohle je Super Mario Maker! 17. 11. 2015 Year Walk Jediný důvod, proč jsem si hru koupil, byl tento článek v Eurogameru. Přesněji řečeno - má jít o další ukázku, kde má smysl zapojit do hry dva displaye, každý se svou vlastní gravitací. Vím, že hra byla původně dělaná pro telefony a tablety, ale mne zajímalo právě, jak se autoři popasovali s platformou WiiU. Jelikož jde o minihru, nelze doopravdy čekat nějaké asynchronní orgie. Přesto musím čistě ze snobského hlediska pokývat hlavou, že celá řada detailů je implementovaná naprosto skvostně a i když je cena za sotva dvouhodinový zážitek celkem vysoká, jsem rád, že jsem tyto nápady viděl implementované v praxi. 17. 7. 2015 Metroid Prime Žánr FPS není Nintendu úplně cizí, přičemž by bylo dobré dodat, že se od počátku věků nesnažili konkurovat PC scéně a raději si dělali tak nějak po svém, jako obvykle. Náznaky se objevili již na platformě SNES, která díky proslulému Mode7 režimu uměla evokovat trojrozměrný svět, čehož využívaly hry jako Mario Kart nebo Pilotwings, tedy v jakémsi third person režimu. Vydání Wolfensteina 3D a posléze Dooma bylo ovšem pomyslným maximem, co platforma mohla nabídnou a tak se s nadějí hledělo k další generaci. 10. 7. 2015 The Fall Dlouhodobí čtenáři jistě vypozorovali, že budu-li nucen vyzdvihnout jen jediný herní žánr, který považuji za "prostě nejlepší", půjde o žánr akčních adventur, jak naznačil Another World, Flashback, Black Thorne, později evolucí vylepšený skrz hry jako Prince of Persia, Metroid, Castlevania a s přesahujícím koncepčním vlivem do série Legend of Zelda a tak dále. Prostě systém hry, kdy každá obrazovka obsahuje nějaké tajemství k rozlousknutí, kdy si každou zapamatuji jako samostatnou zkušenost, kdy se dokážu hodiny trápit dumáním nad hledáním řešení... a o to více se pak radovat z vyřešení. Jelikož je obvykle vyžadovaný také nějaký ten akční skill, snoubí se v těchto hrách prostě od každého trošku a výsledkem je pak nebývalá svoboda autorů. Ti se mohou soustředit třeba na příběh, někdy grafiku, no výsledky jsou obvykle dechberoucí. Vzpomeňme na Last Ninja, Shadow of the Beast, Heart of Darkness, OnEscapee, Wasted Dreams... a nyní můžeme přidat The Fall, který na PC vyšel již před nějakým tím pátkem, o něco později i pro WiiU. Takže jsem se na to vrhnul. 9. 7. 2015 Nindies Testdrive - část první Nintendo skutečně od podlahy mění svou strategii, více vstřícnou k masovému trhu a i když je proces na samotném začátku, některé plody můžeme vidět již nyní. Znásobilo se množství softwaru, které negeneruje zisk přímým prodejem a nyní například Nintendo dovolilo (snad poprvé v historii) hrát na svém hardwaru hry, které nejsou dokončené, neotestované a vůbec nemají pečeť kvality (zatím, protože jsou ve vývoji). Časově omezená akce nám dala možnost nahlédnout pod pokličku indie vývojařů a jelikož tento proud více méně ignoruji (nestíhám sledovat), řekl jsem si, že bude dobrý nápad to pososat rovnou všechno a podívat se na to kritickým okem. Ještě jsem neměl čas si zahrát všechno, takže níže najdete jen pár krátkých odstavců o hrách: Runbow, Rive, Forma.8, Freedom Planet a Mutant Muds Super Challenge. 10. 6. 2015 Affordable Space Adventures V zásadě se tady bavíme o derivátu hry Artemis, možná by se daly najít i jiné hry, které staví na kooperaci hráčů s výrazně odlišnými rolemi. Nebavíme se nyní o Left 4 Dead samozřejmě, ale o komplexní simulaci kosmické lodi tak, jak jsme 1000 viděli v seriálech a filmech Star Trek, kdy každý jeden člen týmu nese odlišnou zodpovědnost a přispívá svým nenahraditelným dílem k chodu celé lodi. Affordable Space Adventures jsou postavené na stejném principu, jenom zmenšené na domácí podmínky. Začátek hry navíc není moc přesvědčivý, takže může některé hráče odradit přílišnou primitivností. A navíc - zíráním na Youtube videa či na screenshoty pranic nepochopíte, jak se hra skutečně hraje. Můžete se jen domnívat, co se odehrává v hlavě hráčů - ale ve skutečnosti jde o individuální zkušenost, která se liší od týmu k týmu. Budete chvílemi až žasnout, jak moc se liší vnímání hry jednotlivých osob v závislosti na rolích. Komunikace, dovednost, odpovědnost - to jsou všechno aspekty, které tato hra dokonale prověří. Co je jednotlivci naprosto jasné, nemusí být jasné celé skupině. A o tom zhruba je tak nějak toto unikátní dobrodružství. 19. 1. 2015 Super Smash - průvodce pro naprosté začátečníky Opravdu si musíme nalít čistého vína - kouzlo této hry spočívá v tom, že jsou vám sympatické alespoň některé postavičky z universa Nintenda. Že víte, co od takových postav zhruba očekávat. Že Mario umí házet skákací ohýnky, že Pikachu umí přivolat blesk a že Link má vystřelovací hák. Teprve když tušíte, co s danou postavou půjde dělat zhruba za kejkle - pečlivě extrahované ze všech možných her spjatých s danou postavou - začne vás hra bavit. V hlavě si to opravdu představujte tak, že se dva kluci (a asi i nějaké holky) hádají na pískovišti, čí oblíbená postava by v hypotetickém souboji vyhrála. "Ale Mario by upekl Pikačua ohýnkem!" - "Ale Pikaču je malej, Mario se netrefí a dostane bleskem do kníru!" - "To je sice hezký, ale Link by vás trefil šípem z dálky a zblízka rozšvihal mečem na takhle malý nudličky!" 16. 12. 2014 Super Smash Bros. Wii U Tak tohle bude hodně těžké popsat. Ač jsem velký fanda bojovek, ač jsem velký fanda Nintenda, nikdy zvlášť mi Smash Bros. nepřirostli k srdci. Hrál jsem jejich druhou itiraci na Game Cube, první verzi pouze v emulátoru Nintenda 64. Na Wii jsem si koupil ihned originál, ale neměl jsem ho s kým hrát. Takže se historie opakuje. Jde o to vychytat správný moment, mít kolem sebe správné lidi (alespoň online) a pak tu atmosféru teprve nasajete a začnete hru vnímat ve správném kontextu. Podobně jako krásu Mario Kart jsem objevil až s vydáním na DS, podobně jako krásu Animal Crossing jsem ocenil až s 3DS, tak krásu Smash Bros. začínám objevovat a oceňovat až nyní na WiiU. 4. 11. 2014 Bayonetta 2 Bayonetta 2 je pokračování vymírajícího žánru rubacích her. Pros 1000 tě jdete z bodu A do bodu B a rubete do dvou tlačítek jako šílení. Odměnou vám je vizuální hostina, která nás s nesmírnou kreativitou krmí po mnoho hodin. Vybavte si hry jako Final Fight, Renegade nebo ještě lépe Double Dragon, Dragon Ninja či klasiku Kung Fu. Porovnejte rostoucí množství grafiky ilustrovalo dění ve hře. Z čistě symbolického vypadnutí nepřítele z obrazovky, přes různé pády blikajícího spritu... a nyní to porovnejte s hrami jako Metal Slug. Rozdíl v množství grafiky je enormní a je jasné, že v Metal Slugu nemá množství grafiky souvislost s ryzí hratelností hry - dění na obrazovce je záměrně přeilustrováno, překračuje vyžadované minimální meze, čistě pro potěchu hráčova oka. Hardware již neplní funkci limitujícího faktoru a tak jde jenom o to, jak moc autoři popustí uzdu své fantazii. A i o tom jsou hry. 10. 10. 2014 Assassin's Creed 4: Black Flag Slevy pomáhají. Koupit si tento vychvalovaný díl za deset EUR, po té, co jsem strhal nepříliš vydařený třetí díl? Když jsem se o Black Flag poprvé dozvěděl, bral jsem to jako záchranný kruh série, spinoff směrem k tomu málu, čím se třetí díl odrazil od naprostého dna kvality. Námořní bitvy. Pirátské téma mi je asi stejně blízké, jako western, tedy nijak. Přesto na Red Dead Redemption jsem si smlsnul a když jsem pak sledoval nadšené hýkání hráčů, kteří se z Black Flag mnohdy osypali nadšením, řekl jsem si, že v nějaké slevičce tomu dám šanci. A to se stalo asi tak před měsícem. Od té doby jsem se pohodovým hraním před spaním dostal asi do poloviny hry a... 24. 7. 2014 Toki Tori 2+ Nebýt té slevy na eShopu, o této hře bych jenom přemýšlel. První díl této hry vyšel původně pro GameBoy Color, později jsem se dočkali remaku pro mobilní telefony. Už z toho se dá usoudit, že máme co do činění s nenáročnou logickou hříčkou, kdy nám k ovládání stačí jen pár tlačítek. Překvapilo mne ale, s jak nebývalou vytrvalostí se hra začala objevovat na různých platformách a v akčních balících. Z neurčitého důvodu mne hra lákala i odrazovala zároveň. Když jsem ale uviděl dobrou cenu za druhý díl, neodolal jsem. Záhy jsem zjistil, že jsem dobře udělal! Za prvé - druhý díl se od prvního liší více než zásadně. Za druhé - je to dobrá hra, která jakoby osmibitům z oka vypadla. Za třetí - je to roztomilé kuře! Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


Sám se záměrně vyhýbám sbírání her. Nechci být, necítím se sběratelem, jsem hráčem. Občas se ale stane, že se tyto dva směry vzájemně protnou. Po hře Axelay jsem nikdy zvlášť netoužil, přestože jsem věděl, že se tato raketková střílečka mnohokrát probojovala do TOP seznamů nejlepších her pro SNES. Měla pro to dispozice - tvůrci z Konami, kteří pak založili studio Treasure, inovativní využívání grafického režimu Mode7 a i vhodné načasování pro vydání na západě - tedy v roce 1992, kdy byl SNES na západě relativní novinkou a potřeboval nové hry. Věřil jsem tomu, že se jedná o nadprůměrnou hru, ale spíše "lehce nadprůměrnou", o které bych neřekl nic extra dobrého ani špatného. Stranou uvedu, že se mi název této hry dlouho pletl s klasikou Act Raiser, po kterém toužím mnohem více... no ale to stranou. Teprve osmdesáté číslo magazínu Retrogamer mne trklo, že když Axelay věnují obálku a slušnou řádku stránek, že bych se asi měl o titul více zajímat. A náhoda tomu chtěla, že jsem našel na eBayi slušný kousek za přijatelnou cenu. Šup s tím do konzole! Oukej, takže po úvodním intru jsme přeneseni do vesmíru, ve kterém je na straně lidstva a světla poslední zbývající loď Axelay, která má za úkol odvrátit emzáckou invazi. No dobře, hra je zasazena do paralelního vesmíru, čili nejde o Zemi, ani o lidstvo, ale tu pointu jste asi pochopili - jde přibližně o stejný scénář, jako ve hře Space Invaders. I když nutno přiznat, že úvodní animovaná sekvence má svoje kouzlo. Ale tak teda se chápeme ovladače a jdeme hrát, ne? První věc, která mne opravdu překvapila, byl management zbraní. Do bitvy si můžeme namíchat trojici dost odlišných laserů a podobných beamerů, plus povinné nenaváděné vysoce výbušné rakety. Na začátku hry teda nemáme moc na výběr, ale o to rychleji se naučíte parádnímu systémů přepínání zbraní. Totiž v jeden okamžik máte aktivní zvolenou jenom jednu zbraň, pokud ale dostanete zásah od nepřítele, tato zbraně je poškozena a do konce úrovně ji nelze používat. To dává hře překvapivý strategický element, který jsem skutečně nečekal. Na běžné nepřátele stačí jen základní prdící beamer, připomínající výchozí zbraň ve hře Galaga. K dispozici je pak i její megaprásková varianta, ale tu jsem se naučil šetřit na bossíky. A pak je tady zajímavá zbraň, která držením tlačítka střílí dokola kolem nás. V úvodní úrovni se naučíte využívat všech tří zbraní velice efektivně a osvojíte si metodu "přepínání na poslední chvíli". Jak mělo vyplynout z textu výše, raketka de facto vydrží až tři zásahy, než se stane téměř nefunkční (rakety a základní beamer vám zůstane vždy, ale je to fakt za trest). Ale přímý dotek s nepřítelem nebo s kusem zdiva je pro naši raketku smrtící okamžitě, stejně jako druhý zásah, když si zapomenete přepnout zbraň. Toliko je základní premisa. Tato premisa je pak vhozena do mixu dvou herních stylů, podobně jako třeba ve hře Life Force nebo Project X2, tedy Axelay střídá pohled na akci zvrchu a zboku, dle libosti. A ano, Mode7 je zde využívaný mnohem barvitěji, než třeba v Mario Kart nebo F-Zero. Paralaxní scrolling, natáčení efekty evokující nekonečný horizont v nerealistické, ale atmosférické perspektivě, různé tríčky k navození plastického dojmu, dokonce průhlednost v reálném čase - a samozřejmě řádné množství spritů s objekty nepřátel, asteroidy, lasery... plus jsou navíc hranice levelu širší, než je samotná obrazovka, tj. máte ten správný pocit prostoru, který jsem v takto zpracované kameře ještě nezažil, ne na šestnáctibitech. Hra je opravdu vizuálně okouzlující, ostatní Mode7 hry najednou působí staticky. Něco 1000 podobného jsem viděl snad jen u legendární čtvrté Castlevanie na stejnou platformu a také od Konami. Jako jo, první level není designově vzato žádnou lahůdkou, je to jen standardní tutorial, který zhruba po deseti opakováních budete dávat poslepu zpaměti. Pak se odemknou nové zbraně a hra nabere grády. Když jsem se poprvé prostřílel do třetího levelu, měl jsem to správné mravenčení v palcích, to se mi líbí! Nemohu se dočkat páté úrovně, kde se ukrývá legendární boss z lávy, který hraje hlavní roli na titulní stránce výše zmíněného Retrogameru... Hratelnosti notně přispívá dobré nastavení obtížnosti, která není úplně z nejvyšších. Management zbraní a systém zdravíčka nahrává tomu, abychom se mohli level učit co nejdéle bez nutnosti jít po každém zásahu od začátku - ale zase se základní zbraní těžko ustřílíme bosse, takže smrt, Takže je Axelay modla, desítková božárna, která nesmí chybět v žádné sbírce, ať už jste sběratel nebo ne? Nemyslím si. Ale jelikož na SNES jinou raketkovou střílečku nemám a jelikož hra oplývá záviděníhodným technickým zpracováním a jelikož se hraje fakt dobře, jsem rád, že ji mám, jako součást výběru toho nejlepšího, co kdy tato konzole nabídla. I když sám za sebe dávám Axelay trochu na okraj, jakoby šlo spíše o techdemo, kuriozitu, proof of concept - a v tomto smyslu jde o vynikajícího zástupce. Aby mne ale hra skutečně vyzula z ponožek, musela by být dotaženější. Pokud to ale bereme jako "pre-prvotinu" studia Treasure, jejich podpis se touto hrou teprve začal formovat. Prakticky každá další jejich hra - Gunstar Heroes počínaje (ty bych moc chtěl!) - už koncepčně dotažená je.


text: Studium Ubytování Au Pair Brigády a Práce zahraničí Velka-Britanie.com Nové inzeráty Dobrý den,jsem dívka a je mi 22let a hledám jakoukoliv práci v Rakousku... Brigáda v zahraničí - Španělsko, Menorca, Ciutadella, Cala'n Bosch.. Brigáda v zahraničí - Španělsko, Malaga-Mallorca-Menorca, hotely 3-4* Brigáda v zahraničí - Španělsko, Mallorca, Cala Ratjada, Spa hotel 4* Mám zájem o práci jako pečovatel,bohužel bez znalosti jazyka,Jsem fyzicky.. Hledáme Live-in Au pair pro rodinu žijící v East Tilbury. Práce 40.. Hledáme Au pair Couple (věk 26 a více) pro rodinu žijící v Rickmansworth.. Dobry den,Dve sestnactilete studentky jazyku hledaji jakoukoli brigadu ve VB.. Hledáme Live-in Au pair pro rodinu žijící v Bedfordu (35 minut metrem od.. Hledáme Live-in Au pair pro rodinu žijící v Greenfordu (25 minut metrem od.. Tipy na nejlevnéjší letenky, cestujte chytře!! Velka-Britanie.com O kladné, nebo popřípadě záporné zkušenosti se zaměstnavateli a pracovními agenturami se prosím dělte výhradně na našem Facebooku, v diskuzi. Velka-Britanie.com je inzertní portál umožnující bezplatné podání inzerce zaměstnavatelům, pracovním agenturám a zájemcům o práci. V minulosti jste na Velka-Britanie.com našli inzerci týkající se výhradně práci ve Velké Británii jak se postupem času trh práce v EU liberalizoval začali jsme nabízet širší inzertní nabídku. Práci v zahraničí ani brigády v zahraničí sami nenabízíme či nezprostředkováváme!


text: Voyeur masáž šťastný pacov konec s ústy videa ženu Účes pro muže doma wc sex horkým nasavrky sexem. konec na masážní škole sex příběhy fetiš sex filmy hot butt nahé ženy horní benešov kódy masáž video, obchodu se sexem a láskou sex vid live voyeur získat masáž prostaty opava sex mimo videa centrum v dlouhé trávě voyeur sex trubky ženský orgasmus a láska fetiš sex speciality vačky sex gif ronov nad, která dělá majitele táta kouření filmy žatec škola. Opili gay sex příběhů post na světě mají sex Porno lysá nad labem sexuálního zlomu sex s vysoké o milovice opilém sexu na budoucí vztahy opilý sex. Chat skripty nefungují sex žádný nápad černý nad Živé vysílání brno nad metují com svratka sex. nýrsko gay sex příběhy com kamera s dívkami skype, proč si vzal příběhy děvka aplikace pro vzhled sex lípa s gay sexem dívčí sex scénu vůbec letovice. dobrý porno film kostelec nad černými lesy masáž v. Definovat orální sex fetish ženy filmy sex pryč, Volný odolena voda mluvit o sexu přes chat hrádek Lázně top cam stránky s rybami v něm mají sex Horní blatná příběhů pro manžela voyeur video chat. zralá hookups český těšín příběhy sex xxx filmy a


text: Hledáte dodavatele na pracovní oděvy, pracovní obuv nebo ochranné pracovní pomůcky? Potřebujete zajistit pro Vaše zaměstnance montérky a pracovní rukavice? Nabízíme Vám spolupráci a dodávky osobních ochranných pracovních prostředků (OOPP), které jsou kvalitní, certifikované a v souladu se všemi požadavky norem a BOZP. Pracovní oděvy, pracovní obuv a ochranné pracovní pomůcky nabízíme vždy ve třech variantách. Ekonomická varianta OOPP je označena EQ a představuje ochranné pracovní pomůcky pro cenově orientované zákazníky. Standardní varianta je označena SQ a představuje OOPP s nejlepším poměrem ceny a užitné hodnoty. Luxusní varianta s označením HQ představuje pracovní oděvy, pracovní obuv a ochranné pracovní pomůcky nejvyšší kvality. Jsou to TOP výrobky ve své kategorii OOPP a je to opravdu to nejkvalitnější a nejlepší zboží, které můžete v tomto oboru nakoupit. Na pracovní oblečení, montérky, trička, mikiny a další reklamní zboží Vám potiskneme nebo vyšijeme logo a název firmy. Využijte našich služeb a staňte se naším stálým (smluvním) zákazníkem. Komplexními dodávkami OOPP od naší firmy Vám můžeme garantovat minimálně 10% úspory oproti dodávkám zboží od jiných dodavatelů. Zajistíme Vám "náhradní plnění", nadstandardní poradenské služby, záruční i pozáruční servis, ekologickou likvidaci OOPP a spoluúčast při kontrolách bezpečnosti práce a auditech. Nabízíme široký výběr oděvů, obuvi, rukavic, brýlí a dalšího zboží pro práci a volný čas. Zboží, které Vám nabízíme je "testováno při práci"! Je vyrobeno z moderních, kvalitních materiálů a v mnoha parametrech i předčí zboží z outdoorových prodejen. Můžete se o tom sami přesvědčit při návštěvě některého z našich kamenných obchodů v Praze, Mělníku nebo Sedlčanech. Prodáváte pracovní oděvy, pracovní rukavice a ochranné pracovní pomůcky? Chcete s námi spolupracovat jako prodejci a distributoři OOPP? Napište nám a informujte se na možnosti spolupráce!


text: Jak na jemný antiseptický gel Vypadá to, že se dezinfekcí jen tak nezbavíme. Ale co naše ruce? Pokožka se vysušuje, začíná reagovat začervenáním. Co s tím když nemáme u sebe krém, kterým můžeme ruce po použití dezinfekce natřít. Mám pro vás řešení v podobě jemného antiseptického gelu, který mám vyzkoušený na sobě. 42% vody 50 % denaturovaného 96% lihu 5% botanické antibakteriální směsi 2 % Lecigelu do 0,5% vůně (volitelné) Do vyšší nádoby odvážíme vodu, alkohol promícháme a přidáme Lecigel. Intenzivně mícháme metličkou do vytvoření gelu. Jde to vymíchat i metličkou, ale dá to práci. Malý tyčový mixér (nejlépe s majonézovým nástavcem) je rychlejší. Poté přidáme botanickou směs a znovu mícháme. Vůně je volitelná. Osobně jsem jí nepoužila, protože místo vody jsem dala vlastní levandulový hydrolát. Pokud vás zaujala modrá barva, tak té jsem docílila přidáním několika kapek tinktury z klitorie ternantské, která má temně modrou barvu. Recept je % úmyslně, protože gelu většinou vyrábíme více - k měření se používá váha, nikoliv odměrka, protože objemová hmotnost je u surovin různá. Vyrábím většinou do 250 ml lahvičky, takže jsem uvedená % násobila 2,5. Tip: Pokud máte ruce extrémně citlivé, můžete přidat na úkor vody hojivý panthenol, do 5% a Defensil plus 2% Používá se dle potřeby, jako účinná dezinfekce, která má mimo dezinfekčních účinků řadu dalších benefitů. Díky botanické antibakteriální směsi totiž i hydratuje, osvěžuje, regeneruje pokožku, změkčuje jí... Pokožka se opravdu nevysušuje a navíc zůstává krásně jemná.


Novináři před budovou soudu, kde probíhá proces s Madsenem. _ ČTK


text: SHINHWA, Jin Longguo, NCT DREAM, BaekHyun & Loco, JooHeon | KPop a mé jiné závislosti SHINHWA, Jin Longguo, NCT DREAM, BaekHyun & Loco, JooHeon 31. srpna 2018 v 13:49 | Anaj | KPOP: Comebacky Měla bych si balit na intr, ale jsou i lepší věci na práci, než se stresovat tím, že škola už buší na dveře. Na závěr měsíce ještě přidávám několik posledních comebacků. SHINHWA se vrátili s Kiss Me Like That. Pánové jsou již takoví kpop veteráni, ale ani to jim nezabraňuje v tom, aby tvořili dobrou hudbu, i když si myslím, že mají skladby lepší než tuhle. I tak se jedná o pěknou, pohodovou a hlavně zamilovanou skladbu. Já na ty pomalejší skladby moc nejsem, ale Shinhwa prostě dokáží zaujmout se vším. Krásná balada od začínajícího sólo zpěváka Jin Longguo-a s názvem Friday n Night. Balady nemusím, ale tahle se dá poslouchat. Dost dumám nad tím videem, neměl tam lidi - už jsem si i myslela, že v té kavárně neuvaří ani jednu kávu - mělo to něco znamenat? Vypadalo to, že na někoho čeká, což je smutné, protože zřejmě nepřišel/a. Upřímně se mi video i písnička líbily, YongGuk se zdá být velmi talentovaným zpěvákem. NCT DREAM, je pravdou, že právě tuhle podskupinu NCT zrovna moc nemusím, ale i oni umí překvapit. Minimálně tímto comebackem s We Go Up, který je asi to nejlepší, co jsem od nich kdy slyšela. Jejich debut jsem odsunula do nejspodnějšího šuplíku, protože mi přišlo, že SM pomalu začíná zneužívat práci dětí, pozdější singl Go se mi líbil o něco víc, ale když poslouchám jejich novinku, vidím v Go jen planý pokus o rebélii. We Go Up mi přijde jako jakýsi zlatý střed, není to dětinské a pomalé, ale ani příliš "badass", jakoby kluci začali hledat svoji vlastní cestu a zní to moc dobře. Stále se ale nějak nedokážu smířit s tím, že když debutovali byli buď stejně staří, či mladší než já. Opravdu si přijdu stará. Na konec prázdnin jsem prostě potřebovala dávku Baekhuyn-ova hlasu, kterou jsem si užila v rámci projektu Station X 0. V rámci tohoto projektu vydal již zmiňovaný zpěvák ve spolupráci s rapperem Loco-em píseň Young. A že je co poslouchat. Podle teaserů jsem si tím nebyla moc jistá, ale vyplatilo se počkat na celou skladbu, protože je to pecka. Líbí se mi ten rytmus, který není nijak pádivý, ale je těžší a chmurnější tudíž BaekHyun-ův hlas skvěle vynikne. Loco se postaral o rapové části, které jsou ve skvělém kontrastu ke zpěvu. Celkově se mi tenhle počin moc líbí, video je trochu zvláštní... Po zkouknutí překladu jsem porozuměla propojení textu a videa. Song mluví o tom, že jsme stále mladí a měli bychom tedy dělat to, co máme rádi, co chceme dělat a ne to, co nám někdo diktuje. Video naopak znázorňuje lidi, kteří dělají všichni stále to samé - chodí do kruhu jako ovce, kreslí kruh na papír... Je to rozhodně jedna z nejlepších písní, co v rámci projektu Station vyšla. S vydáním celého tohoto článku jsem čekala, až se milostpán JooHeon uráčí vydat svůj nový mixtape s titulní skladbou Red Carpet a nakonec jsme se přece jen dočkala. Je neuvěřitelné jak dokáže z roztomilého rapera přejít na tvrďáka mrknutím oka, člověk by to do něj neřekl. Video by se dalo rozdělit na dvě části, tu kde je JooHeon jako sluníčko a předvádí všemožné roztomilé pózy a na tu druhou, kde se objevuje jeho vážná tvář a hroznové víno... Zkrátka si musíme konečně na rovinu říct, že raper skupiny MONSTA X, JooHeon, má rozdvojenou osobnost. Je to těžké, ale nějak se s tím musíme vypořádat. :)


Pozvání přijala pouze koalice Vlasta, TOP09, Svobodní a Desítka pro domácí. Debata ukázala shodu (na nesmyslnosti miliardové radnice) i rozdíly – např. v čase 1:30:50 v názoru na placené předsedy kontrolního a finančního výboru.


text: Výběhová deka pro poníky bez zateplení, která je však kompatibilní s přídavnými dekami/Rug Liners, takže z ní během chvilky můžete vytvořit i kousek do chladnějšího počasí. Dodávána včetně odnímatelného krčního dílu.


Obviněný Madsen rovněž požádal, aby se líčení konalo za zavřenými dveřmi za přítomnosti soudce a dvou porotců, normálně zasedá šest nebo devět porotců. „Obhajoba spoléhá na to, že jim tohle poskytne nějakou výhodu. Tahle strategie se využívá většinou u silně emotivních případů,“ dodal Lund Madsen.


text: Hry s koňmi - Pony Friends 2 - Pony Friends 2 Úvod » Pony Friends 2 » Pony Friends 2 Prozatím hra s nejvíce možnostmi, jakou jsem kdy viděla!Na začátku hry přijíždíte do městečka Bystřice, hnez na začátku si můžete vytvořit poníka, nebo si koupit už vytvořeného, ale pozor, čím hezčí plemeno tím bude dražší a vy máte bohužel jen určitou částku peněz.Poté se hned jedete na poníkovi projet, při jízdě poznáváte hromadu zvířat, ale aby jste měli důkaz, že jste je viděli, fotíte je.Vaše skoky musí být vždy perfektní, jenom tak získáte dostatek bodů na posun do další úrovně.Starejte se o svého poníka pečlivě, jinak onemocní.Můžete vlastnit až tři ponye, vaše stáj může měnit podobu, stačí když si koupíte jinou.Váš koník vám bude vděční, když ho budete hladit na místech, kde to má rád, a když mu dáte jeho oblíbený pamlsek, bude vás nadevšechno milovat.Učte koníka novým trikům, jako, jsou piruety, úklony, kývání hlavou jako ano či ne...Kupujte poníkovi nové vybavení, sedla , uzdy, ozdoby do hřívy, či i nové podkovy.Udělejte koníkovi účes podle délky jeho hřívy, vaše možnosti jsou opravdu, nepřeberné. Stáhnete na:http://www.uloz.to/5170567/egylife-com-pony-friends-2-multi3-prophet-my-end-is-now-part3-rar indinám (páta, 16. 2. 2013 15:17) chi hrát pomoc! co nejde?! (Lenka :D, 26. 11. 2012 17:33) prosím poradte! mám to stažený a nainstalovaný ale nejde to zapnout oběví se:Aplikace nemohla být spuštěna protože součást d3dx9_36.dll nelze najít blablabla. už sem to i dvakrát stahovala a instalovala a pořát to nejde !co mám dělat? stahovala sem to z ulož to Re: pomoc! co nejde?! (NaTy, 29. 1. 2013 14:53) Ahoj zkus si najít na ulož to : Pony Friends 2 v souboru ISO !!! Mě to jde :) (barbie, 6. 1. 2013 13:03) Casandra,Baskot a Justin (Andrysek, 15. 11. 2012 15:42) moji koně na pony friends se jmenují Casandra,Baskot a Justin :).Ta hra je prostě super!už ji mám asi 2roky ale vytáhla jsem ji asi před týdnem a sem do ni blázen!!!!prostě BOŽÍ!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!Mimochodem nevíte jak vypadá pony trick chalenges?(nebo jak se to píše)Já už sem se dostala na licenci A ale nejsem na soutěži je to snad v úkolech? Prosím poradte (aspon kdo má dobré srdce). díky za přečtení až sem pony frends (lucinka, 21. 6. 2012 14:19) jeto super hra ale nevim jak se stahne Re: pony frends (miša, 5. 11. 2012 16:05) ja taky ne je to blbe (Gabča, 10. 11. 2012 11:06) Hele, stáhni si Daemon Tools Lite a pojede ti to :) (katka, 3. 10. 2012 19:38) Mám hrozne moc rada kone nevite kde se tato hra stahuje moc rada bich ji mnela. Re: moc prosím (Natuška, 8. 10. 2012 17:03) Tato hra se stahuje na ulozto.cz ale musíš najít takové dvd a na to klikni a stáhni si to ale zadej nápis pony friends 2 JU? (žaneta, 12. 8. 2012 14:53) PROSÍM NEVÍTE NĚKDO JAK SE TÁTO HRA STAHUJE A NA JAKÉ STRÁNCE MOC BYCH JI CHTĚLA :) Pony Friends 2 tvuj nejlepší kamarad (Viktorka Biľová, 2. 7. 2012 13:00) Je to užasná hra inu hru s koňmi si neviem predstaviť asi najlepšia hra na celučičkom svete!!!Moje koňe sa volaju:Anielik,Liliana,a Laky. fryský kůň sára (nikola, 26. 5. 2012 11:17) Sára půjde na pastvynu,a tam si jí začnou hladit lidi a budou jezdit na tom Ranči a budou dobře jezdit.Ale všichni budou chtít jezdit na Sáře drezuru. Ale někohodo toho ranče nepustí protože neprojdou. Ahoj . KONEC hannoverská klisna bompary. (kateřina, 26. 5. 2012 11:05) Bompary uteče ze stáje.chyťí ji zloději a začnou naňí jeďit ale spadnou na záda.ale ona jím uteče a poběží domu. A pak přídě ňaka holka jestli tam nemůže jezdita.A oni jí řeknou že bude jezdit na Bompary. A ona začne jezdit drezuru,a pak pojede na soutěž a vyhraje 1místo a oblíbý syn Bompary.A spřàtelíse. KONEC Katka.Hodurová. :-)


Kateřina je cool: Zvoník Quasimodo Martin Zvoník Zásmuky Havlíčkova zvoník | Pražští zvoníci svatovítští Navštívíte-li někdy o dovolené středomořský ostrov Malta, nezapomeňte se zastavit i v historickém komplexu sv. Agathy. Kromě rozlehlých katakomb a krásného kostela zde můžete v místním muzeu spatřit i zajímavé historické zpodobení zvoníka ... campanarii.cz/tag/zvonik Zvoník u Matky Boží / The Hunchback of Notre Dame (1996 ... Kreslený velkofilm světoznámého studia Walta Disneye, inspirován prastarou pařížskou legendou a slavným románem Victora Huga. Dojemný příběh zvoníka Quasimoda (se znetvořeným zevnějškem, ale srdcem z ryzího zlata) začal jedné zimní noci ... csfd.cz/film/14016-zvonik-u-matky-bozi/prehled Bagr - Zvoník od matky boží - text - KaraokeTexty.cz Videoklip a text písně Zvoník od matky boží od Bagr. Olovo na lidi, olovo na lidi dám, já Quasimodo z Notre Dame. Trámy a kamení, trámy a kamení j.. karaoketexty.cz/texty-pisni/bagr/zvonik-od-ma .. Zvoník od Matky Boží, M. Jarre / Libor Vaculík, 2010 ... Dramatický balet o fyzicky handicapovaném zvoníkovi Quasimodovi z chrámu Notre Dame se opírá o slavný román Victora Huga. Spisovatel př... djkt.eu/zvonik-od-matky-bozi-m-jarre-libor-va .. Blu-ray Zvoník u Matky Boží, The Hunchback of Notre Dame Blue-ray. Kreslený velkofilm světoznámého studia Walta Disneye, inspirován prastarou pařížskou legendou a slavným románem Victora Huga. filmyzastovku.cz/blu-ray-zvonik-u-matky-bozi gamesarena.cz/blu-ray-zvonik-u-matky-bozi Zvoník u Matky Boží (Blu-ray) | HDmag.cz Studio Walta Disneyho vdechlo život příběhu o hrdinských skutcích Quasimoda, laskavého a osamělého zvoníka od Matky Boží, příběhu, který se inspiruje klasickým románem Victora Huga. hdmag.cz/film/zvonik-u-matky-bozi-blu-ray 1956-Zvoník u Matky Boží (1956) CZ.avi ke stažení ... Soubor ke stažení: 1956-Zvoník u Matky Boží (1956) CZ.avi | 24.09.2018 | 1 535 MB datator.cz/soubor-ke-stazeni-1956-zvonik-u-ma .. Chrám Matky Boží v Paříži – Wikipedie Chrám Matky Boží v Paříži (1831, Notre-Dame de Paris) je vrcholný historický román francouzského romantického básníka, prozaika, dramatika, esejisty a politika Victora Huga. Česky kniha vyšla také pod názvem Zvoník od Matky Boží.[1][2] cs.wikipedia.org/wiki/Chr%C3%A1m_Matky_Bo%C5% .. Zvoník u Matky boží DVD film Zvoník u Matky boží DVD film,Dojemný příběh zvoníka Quasimoda (se znetvořeným zevnějškem, ale srdcem z ryzího zlata) začal jedné zimní noci, kdy se do Paříže pokusili tajně proniknout mladí manželé s nemluvnětem. playback.cz/eshop/zvonik-u-matky-bozi-dvd Zvoník u Matky Boží, Sleduj filmy online zdarma na ... Popis: Kreslený velkofilm světoznámého studia Walta Disneye, inspirován prastarou pařížskou legendou a slavným románem Victora Huga. Dojemný příběh zvoníka Quasimoda (se znetvořeným zevnějškem, ale srdcem z ryzího zlata) začal jedné zimní ... sledujufilmy.cz/film/zvonik-u-matky-bozi/13213 Zvoník u Matky Boží (DVD) - Edice Disney klasické ... dvd-premiery.cz/zvonik-u-matky-bozi-dvd-edice .. Zvoník u Matky Boží | filmnadvd.cz Děti zbožňují Animované filmy. Nabízíme nyní Zvoník u Matky Boží za 134 Kč a spoustu dalších pohádek na DVD za kouzelně nízké ceny. filmnadvd.cz/zvonik-u-matky-bozi-2 Blu-ray Zvoník u Matky Boží (1996) od 199 Kč • Zboží.cz Prohlédněte si cenové nabídky na Blu-ray Zvoník u Matky Boží (1996) od 12 obchodů na Zboží.cz. Udělejte si přehled o cenách, přečtěte si recenze a hodnocení, zjistěte dostupnost nebo najděte podobné produkty a vhodné příslušenství. zbozi.cz/vyrobek/blu-ray-zvonik-u-matky-bozi- .. Zvoník Martin , Bečváry, Hatě - Živéfirmy.cz Zvoník Martin , Hatě 14,Bečváry,28144 Zásmuky zivefirmy.cz/zvonik-martin_f1519183 Zvoník u Matky Boží - Edice Disney klasické pohádky (DVD ... Kreslený velkofilm světoznámého studia Walta Disneye, inspirován prastarou pařížskou legendou a slavným románem Victora Huga. filmarena.cz/dvd-zvonik-u-matky-bozi-disney-k .. Zvoník od Matky Boží - Plzeň - Sbazar.cz Inzerát Zvoník od Matky Boží v okrese Plzeň-město, cena 150Kč, od marcinek1971 na Sbazar.cz. Popis: - 10565 - Zvoník z Notre Dame - velmi krásný dětský obrázek - tisk v černém , jemném kovovém ránu pod sklem na desce - rozměr - 51 x 41 cm ... sbazar.cz/marcinek1971/detail/19747465-zvonik .. TK Zvoník u matky boží | Aukro aukro.cz/tk-zvonik-u-matky-bozi-6934517009 zvoník u matky boží BD od 199 Kč - Heureka.cz Všechny informace o produktu Film zvoník u matky boží BD, porovnání cen z internetových obchodů, hodnocení a recenze zvoník u matky boží BD. filmy.heureka.cz/zvonik-u-matky-bozi-bd Dětské bavlněné povlečení 140x200 - Zvoník růžová Lobles lobles.cz/detske-bavlnene-povleceni-140x200-z ..


text: Sofistikovaná aplikace byla umístěna na magistrátní webovou prezentaci Žít Brno . Radniční odborníci si od spolupráce s veřejností slibují mnohem větší penetraci logýsek ve veřejném prostoru. Vedoucí Turistického a Informačního Centra, Petra Kačírková uvedla: “Od zpřístupnění dynamické aplikace očekáváme multiplikaci synergických efektů. Veříme, že koncepční vizí všech obyvatel je komunikovat pozitivní image města. Radniční odborníci pak budou evaluovat logýska občanů tak, aby byl maximalizován kreativní potenciál.” K tomu dodává vedoucí Kanceláře pro dohnání Prahy, Maruška Z.: “Mně se to taky moc líbí.” Nejen tvůrci, ale i celý tým Žít Brno pak doufá, že se aplikace bude líbit nejen Petře s Maruškou, ale i obyčejným krňanům a že město díky vám získá nejeden nový a pěkný slogan v podobě moderního a dynamického logýska.


Je to už hodně let, co jsem se začal zabývat Amigou na vyšší úrovni, než jen "vložit disketu a zapnout". Postupně jsem odhaloval komplikovaná a vznešená zákoutí tohoto stroje, kdy jsem podlehl jeho kráse naplno. Začal jsem šířit Slovo mezi nevěřící a mnoho začalo Amigu následovat. Mělo to jeden háček. Fyzickou Amigu vlastní málokdo a je skoro vždy jednodušší sáhnout po emulátoru, tedy WinUAE. Jenže tady je právě trošku háček - nastavení tohoto emulátoru může být komplikované a může mnohé odradit. Proč to nemůže být tak snadné, jako třeba emulátor NESu? Jenom vybrat hru a hrát? Inu, kdyby byla Amiga konzole, tak by to tak asi šlo. Jenže Amiga je počítač a tak jeho emulace vyžaduje "trochu té péče". Jednou možností je použít nějaké řešení ála Amiga Forever nebo Hoborgovy balíčky - to jsou zcela jistě plnohodnotné alternativy, avšak tak jako tak se v jistém bodě nevyhnete pocitu, že jste omezeni, svázání vůlí někoho jiného. A tak te 1000 dy přijde okamžik, kdy si člověk řekne "a dost" a začne se zabývat emulací trochu vážněji. Určitou inspirací jsou také aktivity mých známých, kteří se snaží vyrobit "instalační balíčky" samotného OS, vyladěné k jejich spokojenosti. S mými chabými znalostmi jim nemohu konkurovat, ale za to rozumím jiné věci - hry. Je tomu tak pět let, co jsem sepsal návod na rozchození Amigy pod emulátorem WinUAE, který již pomohl pár (desítkám) lidem objevit krásy Amigy. A jelikož tento historický text dosud nebyl na mém blogu, rozhodl jsem se ho sem překopírovat. Následující řádky jsou sice psané v době dávno minulé, ale jsou pořád relevantní. Obsah jsem modifikoval jen mírně. Nenechte se zmást použitou verzí WinUAE, i v té nejnovější platí pořád stejná pravidla a principy. Doufám, že bude amigistů přibývat, i kdyby měli tento skvělý stroj jen emulovat. Však ono tím se zvyšuje pravděpodobnost, že takový hráč zatouží po originále v jeho fyzické kráse ;). Proto jsem sepsal návod, jak rozchodit WinUAE pro herní účely. Není dokonalý, ale pomůže nastartovat ty nejhlavnější věci. Samotný text jsem upravoval jen pietně, jelikož jeho platnost je momentálně beze změny. ... Emulace Amigy patří mezi oříšky, na kterém si mnoho lidí vylámalo zuby, ačkoliv samotný postup je poměrně jednoduchý. Co je obtížnější je uvědomit si fungování Amigy jako takové, neboť Amiga, jako velice specifický osobní počítač, umí poněkud více věcí, než jen „Vložte cartridge / CD se hrou a zapněte přístroj“, ačkoliv jej mnoho lidí chce zprovoznit čistě z důvodu hraní her. Nejlepším emulátorem v současné době je bezesporu WinUAE. To je však emulátor opravdu komplexní, ve kterém se může nezkušený uživatel (jenž navíc nikdy nepřišel do kontaktu s Amigou) velmi rychle ztratit. Vývoj emulátoru je ale beze sporu nejpokročilejší v současné (a patrně i budoucí) době, takže se vyplatí trochu toho studia, abychom kvalitně emulovali a tím do budoucna vyřešili všechny své touhy po starých amigáckých peckách. Následující návod má k tomu pomoci, avšak předem upozorňuji, že není mým cílem popsat do detailu všechny prvky, ale naopak se budu soustředit na nejrychlejší a nejefektivnější řešení nejběžnějších problémů – a to od začátku do konce. Takže začneme. První věc, kterou bychom si měli uvědomit, je vlastně požadavky od emulace. Určitě budeme chtít hrát hry, ale je rozdíl, jde-li nám o jednu konkrétní hru nebo rovnou celou sérii – a také jestli chceme rozchodit disketovou verzi hry, harddiskovou nebo hru z CD32. Absolutně nejjednodušší je oddat se do rukou osvícených, kteří již vytvořili funkční emulační prostředí. Využijte práce páně Hoborga, který připravil vlastní balík s připravenými hrami, kdy pak pod Windows stačí jen poklikat na ikonku a hra se spustí a jede. Hoborg ale samozřejmě nemá k dispozici všechny hry ke stažení, takže jakmile narazíte na nějakou hru, kterou u sebe nemá, tak jste v pytli. Takže přišel čas si naemulovat Amigu sami. Ačkoliv bezesporu nejslavnější je Amiga 500, budeme se zabývat rovnou emulací Amigy 1200, která je lepší a kompatibilní bez problémů. Budu počítat se třemi variantami emulace. Jednak budeme chtít spouštět hry z harddisku, to je jasné. Některé hry možná budete mít jenom na disketách, takže si probereme i tuto variantu. A občas se dostanete i k nějaké hře na CD32 – to bude poslední varianta. Amiga není herní konzole, takže první věc, kterou se budeme zabývat je rozchození operačního systému. Jakkoliv to zní děsivě, tak je to velmi snadné. Workbench, jak se jmenuje operační prostředí systému, se dá sice splašit na disketách, ale naštěstí je na internetu řada předpřipravených instalací – distribucí Workbench, které se instalují rychle a snadno a hlavně – obsahují již předinstalované nejlepší a nejpopulárnější aplikace na Amize, čímž se další práce značně zjednodušuje. Moje oblíbená distribuce se jmenuje ClassicWB a mohu ji všem doporučit. Co tedy budeme potřebovat: PC, alespoň 1 GHz a 256 MB RAM – to je opravdové minimum pro uspokojivou emulaci. Více paměti (zejména pod Windows XP) pomůže. Od dvou gigahertzů výše a 512 MB RAM je již emulace naprosto bezproblémová. Direct X 8 je nutnostní rovněž. WinUAE – ačkoliv lze do budoucna počítat s updaty, aktuální verze je 1.4.3 a tak je krůček od dokonalosti – navíc se postup i ve vyšších verzích nebude příliš lišit. Lze stáhnout jak instalátor, tak ZIP balík, což doporučuji, nainstalujte nebo rozbalte archiv kamkoliv na disk – oblíbená cesta je C:\WinUAE\ . Samotný balík z ClassicWB, který si stáhněte odsud. Nejlepší je určitě verze FULL – je rychlá, snadná, má hodně programů a zároveň jede i na Amigách s turbokartou – to v případě, že byste rádi svoje odladěné Workbench chtěli časem provozovat na reálné Amize. Stejně tak lze použít i release LITE verzi. Pokud si budete chtít hrát s Amigou více, zkuste časem i Advance(SP) verzi. P96 verze je Amiga s grafickou kartou Picasso – to lze již takřka hovořit o nahrazení Windows na PC – ale na to použijte raději novější OS (3.9). Tím se tady nebudu zabývat. ROMku Amigy. Jmenovitě budeme potřebovat ROM 3.1 z Amigy 1200 a pak ROMku z CD32. Tohle se dá vytáhnout z reálné Amigy nebo stáhnout z internetu. Disketu s Workbench 3.0 nebo 3.1. Ta se dá taky stáhnout z internetu (resp. její obraz ve formátu ADF). Pokud toto všechno máme, můžeme se pustit do práce. Jedna z prvních věcí, kterou si musíme v emulátoru nastavit, jsou cesty. Ty jsou sice defaultně nastavené, ale je dobré je zkontrolovat a podle libosti upravit. ROMky jsou standardně v podadresáři KICKSTARTS, já je mám rád přímo ve WinUAE, ale to není podstatné. Podstatné je tlačítko RESCAN ROMS. Pokud jste to doposud neudělali, je správný čas to udělat nyní. Rozbalte ROM Amigy 1200 a CD32 do příslušné složky a klikněte na RESCAN ROMS. Quickstart je základ. Chytří autoři předpřipravili jakési šablony tak, abychom jen vybrali model Amigy a tím provedlo základní nastavení všech položek emulace. Takže vybereme model A1200. Configurations jsou VELMI důležité. Zde si totiž uložíme jednotlivé nastavení našeho emulátoru. Na obrázku jsou moje konfiguráky – mám jich udělaných víc pro každou situaci. Někdy se totiž stane, že pro nějakou hru potřebuji specifické nastavení, které se liší od nějakého výchozího stavu. Takže upravím nastavení a to si pak uložím pod novým názvem. Pomocí tlačítka Save As vytvoříme nový konfigurák. Když konfigurák v menu vybereme a klikneme LOAD, tak se nahrají nastavení, které pak můžeme editovat – a pomocí SAVE opět uložit. Dejte si ale pozor, abyste si nep bd6 epsali již existující, odladěný konfigurák. Dvojklikem v této tabulce rovnou spustíme emulaci. Mimochodem – tyto soubory najdete (dle nastavení cest) v \WinUAE\Configurations – poklikáním v této složce spustíte emulátor s nastavením. Nyní si nastavíme CPU. Ponecháme prakticky všechny vlastnosti (které nám přednastavil Quickstart). Někdy Vám může nějaký program zařvat, že potřebuje FPU (matematický koprocesor – v reálné Amize formou extra zařízení) – to si zapnete v příslušné kolonce. Každopádně rychlost emulace je tak vysoká, že i když na reálné Amize by byla daná aplikace nepoužitelně pomalá bez FPU, na PC to bude rychlé. Podobně tak některé hry nebo aplikace mohou požadovat procesor 030 či jiný – vyberte jej tedy ze seznamu (68030 atd.). Ale na 99% na to nebudete muset sahat. Dále je dobré mít zaškrtnutý JIT – to je zkratka „Just in Time“ a zkvalitňuje rychlost emulace. Někdy se stane, že se musí JIT vypnout, takže to uděláte tady. Poslední je položka CPU Emulation Speed. Pokud nemáte v plánu experimentovat (např. jak by Amiga běžela, kdyby neměla 14 MHz, ale 3 GHz), tak ponechte výchozí volbu – „Fastest as possible, but maintain chipset timing“. Výjimečně budete muset nastavit „Match A500 speed“, ale to nedělejte, pokud emulace nevykazuje chyby. Chipset. Amiga je vlastně základní deska, na které je krom hlavního procesoru (68020) také hromada zákaznických čipů – na zvuk, grafiku, tasking atd. Pro Amigu 1200 je jediná volba – AGA. Pokud budete chtít emulovat starou Amigu 500, tak vyberete OCS. Amiga 1200 ale umí mezi čipsety přepínat softwarově, takže ponechte AGA v 99% případech. „Faster RTG“ může, ale nemusí být zapnuto, zrychluje práci v grafickém rozhraní skrz grafickou kartu, kterou ovšem standardně nemáme. Zbytek je jasný, přejdeme dál. Adv. Chipset – ponecháme v kompatibilním módu. Výběr ROMky. Tady je potřeba vybrat, jakou ROM chceme v Amize mít. Nejnovější a nejlepší je bezesporu ROM 3.1, ale běžně je v Amize ROM 3.0. Tato ROM obsahuje základ operačního systému (proto jsem 1000 výše psal, že Workbench jsou opravdu jen pracovním prostředím – OS samotný je v této ROMce). Rozdíl mezi 3.0 a 3.1 je pro hráče prakticky nulový, ale užívejme 3.1. Nyní jsme vlastně nastavili prakticky vše, co potřebujeme pro emulaci Amigy v základu, pokud nyní klikneme na START, tak bychom měli po chvilce spatřit toto: To nám ale nestačí, chceme tam rozjet Workbench. Klávesa F12 (Amiga má jen F1-F10, takže F11 a F12 jsou volné) zapíná kdykoli během emulace celé nastavovací menu. Pokud můžete, tak si nyní stávající konfiguraci uložte (viz. Obr 4) a budeme pokračovat. Nastavení RAMky je jednoduché. Holá Amiga 1200 disponuje pouze 2 MB paměti (Amiga 500 má v základu 512 kB, obvykle ale hry vyžadují minimálně 1 MB RAM, pokud je hrajete z disket), což sice stačí, ale nám ne. Nastavíme si tedy navíc 8 MB Z3 Fast RAM. Pokud budete chtít v emulátoru i něco dělat víc, než jenom hrát, tak je možné nastavit i 16 MB RAM, ale upřímně řečeno, i těch 8 MB nezaplníte žádnou jednotlivou aplikací, je jenom jedna hra, která vyžaduje 16 MB RAM (Napalm), takže více, než 8 MB je jistě zbytečné. Amiga má v zásadě dva typy paměti - CHIP RAM (slow) a FAST RAM. Rozdíl je přibližně v tom, že CHIP RAM může používat jakýkoliv čip na desce přímo, kdežto FAST RAM je určena jen pro procesor. Znamená to tedy, že CHIP RAM je vždy o dost pomalejší. Jakmile má Amiga k dispozici FAST RAM, snaží se ji používat (probíhá tam autokonfigurace, do detailů nebudu zabíhat). V praxi tedy - hra možná potřebuje jen 1 MB RAM, ale je rozdíl v rychlosti, zda-li je toto 1 MB alokováno v CHIP nebo ve FAST. V emulaci je to celkem fuk, ale co kdyby to někoho zajímalo. Nastavení disket. Amiga má standardně jednu disketovou mechaniku, ale umožňuje připojit až čtyři. Přesto – i když jsou hry na více disketách, které byste si v tomto panelu nasázeli do jednotlivých mechanik, málokterá hra podporuje čtení z ostatních mechanik. Takže ponechme standardně zapnutou jen jednu (DF0). WinUAE umí načítat obrazy disket ve formátu ADF, IPF a asi i další, velkou výhodou je možnost načítání zazipovaných ADF. Pomocí tří teček spustíme procházení harddisku a hledání jednotlivých imagí. Eject pole vyčistí. Ponechte nastavení 3,5“ DD – standardní formát. Pokud vložíte disketu a během emulace Vás nějaký program nebo hra vyzve k vložení druhé diskety, tak jednoduše zmáčknete F12, v tomto menu „vložíte“ další disketu a kliknete na OK – tím je vše hotovo. Ještě doporučuji zvýšit rychlost načítání z diskety na „Turbo“. Údajně to někdy dělá chyby, ale nikdy se mi to nestalo. Rozhodně se tím zbavíte realistického čekání na disketovou mechaniku. Kdyby to zlobilo, nastavte standardních 100%. Pevné disky. Tady se bude hodně kouzlit. Pokud jste tak ještě neučinili, tak si z archívu ClassicWB rozbalte do adresáře s WinUAE soubor „System.hdf“. Klikněte pak v tomto menu na „Add hardfile“ a vyberte System.hdf“. Jako název zařízení (Device) napište „dh0“. Mimochodem v tomto menu můžete vytvářet prázdné virtuáln 1000 harddisky, ale to si necháme na jindy. Samotné ClassicWB, až je rozchodíme, jsou celkem k ničemu, potřebujeme do emulátoru dostat stažené hry a aplikace. Já mám třeba všechno k Amize stažené v PC na disku U:\. Takže v menu kliknu na „Add Directory" a vyplním to takto – cesta k disku, zařízení „dh1“, disk pojmenuji třeba PC_DISK. Pak mám ještě ve zvyku si připojit třetí disk, kam budu hry rozbalovat. Mohl bych to dělat přímo na systémový disk, ale nechci si jej rozkopat, takže si připojím nějaký vhodný adresář jako další disk. Dám mu jméno HRY, název zařízení „dh2“ a je to. Samozřejmě tohle není povinné. Dělám to ze zvyku a pro přehlednost – Systémový disk je nedotčen, z druhého disku rozbaluju hry na disk třetí. Hry lze samozřejmě rozbalovat v rámci druhého disku, ale každému dle jeho potřeb. V případě, že byste chtěli do emulátoru připojit harddisk z Amigy, použijete volbu „Add Harddrive“ – nejnovější WinUAE koukám umí již připojit i PC disky a ty pak patrně naformátovat. Pokud nevíte, co děláte, tak na to raději neklikejte. Pro vysvětlení bych rád dodal, že Amiga má dost progresivní systém, jak zacházet s hardwarovými zařízeními a potažmo i s těmi softwarovými. Jednoduše řečeno - každé zařízení se v systému hlásí pod svým jménem, jaký má daný ve svém mountlistu (\DEVS). Takový harddisk se hlásí jednak jako fyzické zařízení (DH0: například), ale jednotlivé partition mají vlastní název (System: , Games: atd.). Podobně se tak snadno může objevit i jiné zařízení ve stroji - například externí disk, další floppy mechanika - a dokonce se díky příkazu ASSIGN může stát z libovolného adresáře nové zařízení! Jaký to má dopad na práci? Popíšu jeden příklad ze života, jak jsem dříve hrál hry. Hra byla na třech disketách (DISK1:, DISK2:, DISK3:) a šla normálně spustit ze systému. No, ale když byl čas na loading, musel jsem žongolovat. Pak jsem objevil příkaz ASSIGN. Nakopíroval jsem obsah všech disket do jednoho adresáře na disku (Games:Hra) a pak jsem příkazem ASSIGN řekl Amize, že DISK1: se nachází v Games:Hra, DISK2: a DISK3: také. A jelikož se hra ptala jen na jména zařízení, nikoliv vysloveně na fyzickou disketu DF0:, hra jela z disku i bez jakékoliv instalace. Mějte na paměti, že cokoliv s dvojtečkou se chová jako zařízení, ke kterému je obvykle vázaný nějaký ovladač (z adresáře \DEVS). Mountovat můžete zhruba jako v Linuxu pomocí příkazu MOUNT nebo pomocí mountlistu. Platí to tak i pro virtuální mechaniky, tiskárny atd. Každopádně pokud vypadá nyní tabulka s nastavením pevných disků přibližně takto, tak můžeme pokračovat. Nyní máme za sebou nastavení hardwaru, zbývá tedy ještě doladit emulaci. Záložka Display skrývá mnoho nastav 1000 ování. Doporučuji se držet výchozích hodnot. Všimněte si atypického rozlišení 720x568 – odpovídá to PAL rozlišení Amigy. S nastavením tohoto raději příliš nehýbejte, protože pak Vám bude chybět kus obrazu – nebo přebývat. Některé hry jsou v NTSC rozlišení – takže se Vám dole a nahoře objeví černé pruhy navíc (NTSC má menší počet řádků) – nechte to být takto. Podobně tak rozlišení pro Fullscreen ponechte pokud možno na 800x600 – je to rozlišení nejbližší PALu, takže to bude vypadat dobře. V Setting si ještě můžeme vybrat, jestli chceme mít emulaci v okně nebo Fullscreen. Zajímá nás zejména Native Mode. Nezapomínejte, že i během provozu emulátoru můžete kdykoli pomocí F12 vyvolat toto menu a za běhu se přepínat mezi zobrazením v okně nebo přes celou obrazovku. Občas jsem si zapnul centrování, když se mi zdálo, že hra šla mimo okno emulátoru, ale obvykle to není potřeba. Line Mode ponechte určitě vždy na Double. Při volbě Normal se obraz nebude prokládat (bude užší) a při volbě Scanlines se vloží prázdné řádky (sbohem oči). Pakliže máme pomalejší stroj, můžeme si nastavit Frameskip posuvníkem u hodnoty Refresh. FPS adj. ponecháme na 50 – jelikož to je standardní obnovovací frekvence PALu. Pokud bychom náhodou měli něco NTSC a zlobilo by to, nastavíme 60. V nastavení zvuku není obvykle co měnit, pouze fajnšmekři si mohou nastavit emulaci zvuku disketové mechaniky ;). V nastavení Game I/O si vybíráme, jak budeme Amigu ovládat. V zásadě nás zajímá dolní část obrazovky. Amiga má standardně 2 porty, ve kterém může být myš nebo joystick. Na portu 0 necháme myš – ale občas se může stát, že hra bude v portu 0 vyžadovat joystick. Jelikož mnoho lidí joystick ovšem nemá, tak se budeme muset vystačit s emulací joye na klávesnici. Takže na portu 1 si dáme Keyboard Layout A, případně dvouhry nastavíme na portu 0 Keyboard Layout C. Tabulka Input – zde ponecháme vše, jak je. Jen by Vás mohlo zajímat, jak jsou na PC klávesnici rozmístěny Amiga klávesy – to zjistíte po vyrolování menu a vybrání Keyboard. Jinak to necháme tak jak je. V tabulce Output nemusíme nic nastavovat, ale pokud budete chtít típat z emulátoru video nebo screenshoty, tak se tak udělá zde. To snad není třeba příliš komentovat. Filtrování obrazu je užitečná věc, pokud budete chtít mít obraz roztažený až do okrajů obrazovky – máte-li ve fullscreen nastavené nějaké vyšší rozlišení. Stačí zaškrtnout Enable a pak vybrat základní Null Filter. Posuvníky níže dělají to, co byste čekali. Nastavují jak horizontální tak vertikální pozici obrazu na monitoru, tak jeho velikost. Můžete si i vybrat jiné filtry, třeba OpenGL – pak bude obraz hezky vyhlazený, popřípadě SuperEagle nebo SuperSAI – pro přesné vykreslení. Lze také využít nastavení dvojnásobného rozlišení (ušetří práci s posuvníky. Máte-li hru spuštěnou ve fullscreen a do toh 1000 oto menu jste se dostali skrz klávesu F12, tak při modifikaci položek v tomto menu můžete pozorovat okamžitý vliv změn na obraz. Samozřejmě, že ve výchozím fulscreen rozlišení 800x600 nemá smysl tyto filtry aplikovat, to dělejte až při 1024x768 a výše. Každopádně pokud nemáte k obrazu bez filtrování žádné výhrady, je zbytečné filtry vůbec zapínat – takže doporučuji ponechat na vypnuto (Enable NENÍ zaškrtnuto). Disk Swapper slouží k rychlejšímu vyměňování disket. Můžete si sem nasekat mnoho ADF souborů najednou a pak jen klikáním ve sloupci "Drive" přehazovat diskety mezi jednotlivými disketovými mechanikami (podle potřeby až 4). Celkem šikovné, když chcete hrát opravdu jen z disket. Výsledek je ale vlastně stejný, jako když vložíte ADF v nastavení floppy mechanik. Upozornění - ne každá hra podporuje 4 floppy disky najednou! Obvykle podporují jen jednu, občas dvě. Systémové hry ale vždy přistupují na název zařízení (tj. nikoliv na DF0:, ale třeba na PI_DISK1:, takže v takovém případě je možné nasekat všechny diskety až do čtyř mechanik a pokud je disket víc než čtyři, můžete je mít připravené právě v Disk Swapperu). Misc – tady se nenastavují moc podstatné věci, ale osobně mám někdy rád zapnuté LEDky ve fulscreenu (ve Windowed mode jsou vidět automaticky), takže odhalím, kdy se Amiga sekla a kdy něco hrabe z disku / diskety / CD. Může se ještě hodit synchronizace hodin a někdo má rád i Quit na zkratce ALT+F11. Všimněte si nastavení „Utrap mouse with modele button". To je hodně dobrá věc, zejména ve Windowed mode. Kliknutím kolečkem na myši dostaneme zpět kurzor do Windows. Alternativním řešením je pak ALT+TAB nebo F12 samozřejmě. V prioritách obvykle není důvod se hrabat, takže ponecháme výchozí. Nyní máme kompletně nastavený emulátor se vším všudy, gratuluji. ULOŽTE SI KONFIGURAČNÍ SOUBOR! Dejte mu nějaký inteligentní název, abyste si jej dokázali v záplavě konfiguráků identifikovat. Doposud jste si mohli všimnout, že drtivou většinu nastavení jsme ponechali ve výchozím stavu, takže celý tento proces zabral cca 15 minut – že to nebylo tak hrozné? Nyní si nainstalujeme Workbench a zkusíme si spustit nějakou hru. Pokud v tomto okamžiku spustíme emulaci, uvidíme přibližně toto. Stačí zmáčknout Enter. Opět zmáčkneme Enter... Tak a nyní to po nás chce vložit disketu s Workbench. Takže stiskneme F12, jdeme do nastavení floppy mechanik a do zařízení DF0 vložíme ADF soubor s původními Workbench. Nyní chvilku počkáme, až se nám ClassicWB nainstalují. Jak jste si asi všimli, po vložení diskety nebylo třeba stisknout žádnou klávesu. Amiga má systém, že má neustále přehled o namontovaných zařízeních, takže prakticky nikdy nebude třeba mačkat Enter nebo tak něco. Dokonce, když na Vás vyskočí systémová hláška „Insert disk XYZ into device DF0 – RETRY – CANCEL“, stačí vložit disketu – není třeba klikat na Retry (to je v systému jen pro parádu - avšak některé hry napíšou tuto hlášku a pak ještě čekají na potvrzení). Po dokončení instalace (což je na pár vteřin) se Vás ještě instalátor zeptá, jestli chcete nainstalovat Copper Support. To je zbytečné, dodává to hnusné grafické přechody, ale dle libosti zmáčkněte Y nebo N a potvrďte Enterem. Tím je instalace kompletně hotova. Vyjmeme disketu z mechaniky a klikneme na RESET (mimochodem - reset se na Amize dělá pomocí klávesové zkratky CTRL+LAmiga+RAmiga, někdy též popsáno jako CTRL+A+A. V emulátoru na PC klávesnici musíte stisknout CTRL+LALT+RALT). WORKBENCH VÁS VÍTAJÍ! Uděláme si základní nastavení – mně třeba hrozně vopruzuje Backdrop – takže najedeme myší do horní části obrazovky (no, vlastně ani nemusíme najíždět myší nahoru) a podržíme pravé tlačítko myši. Za stálého držení najedeme na menu Tools – System – Backdrop – a uvolníme tlačítko myši. Mimochodem takto se ovládají celé Workbench a aplikace v něm. Výhodou ClassicWB pak ale je to, že máme kontextovou nabídku skrytou stejně jako ve Windows – ťuknutím pravým tlačítkem na objekt (což v holých Workbench nefunguje). Přesto budete často používat menu nahoře výše popsaným způsobem. Nyní si nastavíme DOPUS. DOPUS je nejlepší filemanager, který se může směle rovnat s Total Commanderem – a to si NEDĚLÁM LEGRACI. DOPUS je zkrátka jiný, Amigistický, primárně ovládaný pouze myší. Určitě si na něj zvyknete, má pár specifik, nakonec jej možná budete chtít mít i pod Windows (a DOPUS pro Windows existuje). DOPUS nejlépe spustíme tak, že klikneme pravým tlačítkem myši na plochu a vybereme jej z nabídky. (Toto kontextové menu není ve standardních Workbench implementováno – jde o přídavnou aplikaci, jenž je součástí ClassicWB. Pokud byste DOPUS marně hledali, tak je obvykle v SYSTEM:Programs/DOPUS). V DOPUSu nahoře v menu vybereme standardně pravou myší CONFIGURE. Dále pokračujeme kliknutím na tlačítko DRIVES. A klikneme na GET DRIVES. Tím se nám do DOPUSu načtou aktuální jednotky. Následně klikneme na OKAY, uložíme nastavení kliknutím na SAVE a opět OKAY. A jak se pracuje s DOPUSem? Velice jednoduše. Do jednoho okna si otevřeme PC_DISK – kliknutím dole na DH1:, v druhém okně vybereme disk HRY – kliknutím na DH2:. V levém okně se pak proklikáme až ke konkrétní hře. Nejčastěji jsou hry zapakované do LHA nebo LZX. DOPUS podporuje drag’n’drop, takže stačí soubor se hrou přetáhnout (pozor - vodorovný pohyb dělejte pečlivě - šikmo nebo nahoru je označování souborů) do druhého okna. Hry BEZPODMÍNEČNĚ VŽDY rozbalujte na Amize! Velmi často se stává, že rozbalením na PC dojde k rozsypání ikon, tím pádem atributů souborů. A také - Amiga může mít v názvech trochu jiné znaky, než PC (například ostré závorky), tyto soubory se Vám na PC zkrátka nerozbalí (nebo s chybou) a znehodnotíte tím hru. Proto tady takhle píšu o DOPUSu holoto! Archiv se rozbalí. Kliknutím myší proces ukončíme. Je dobrým zvykem, že Amiga hry mají v archívu vlastní adresář, takže když rozbalujeme přímo do her, vytvoří se příslušný adresář. Pokud chceme mít jistotu, tak dvojklikem otevřeme archiv a uvidíme jeho obsah (stejně, jak jsme zvyklí v Total Commanderu). Jo a o úroveň výše se v DOPUSu posouváme tím, že najedeme myší úplně na levý (nebo pravý, podle toho, v kterém jsme panelu) okraj a klikneme. Nyní můžeme DOPUS zavřít nebo skrýt (ikonka úplně vlevo nebo vpravo nahoře), poklikat na disk s hrami (HRY), najít si náš adresář a hru spustit. Tak nyní trochu teorie. Nejlépe (a nejčastěji) se hry distribuují formou WHDLoad balíku. Totiž – hry na Amigu byly takřka vždy dodávány na disketách. Jelikož harddisk nebyl standardní součástí Amig, tak jen relativně malé množství těchto her podporovalo instalaci na pevný disk. V době, kdy se už hry na Amigu moc nedělaly a kdy se harddisky staly nutností, vymyslely chytré hlavy univerzální instalátor na disketové hry. Prostě vzali diskety, nadělali z nic 1000 h speciální image a k těm naprogramovali prostředí, které se spouští z disku, ačkoliv tyto hry vznikly v době, kdy disk měli jenom Amigy v NASA. Tak těmto balíkům se říká WHDLoad hry (nebo zkrátka WHD). WHDLoad je program ve Workbench, který umí tyto balíky spouštět. Další vymožeností pak je možnost hru kdykoli opustit bez nutnosti restartu Amigy – pomocí klávesy, jenž se Vám zobrazí při startu hry (obvykle F10, PrtScr atd.). ClassicWB má WHD již nainstalováno, takže nemusíte nic řešit. Každopádně takto byly převedeny skoro všechny hry, co Vás napadnou. Jistě si uvědomujete, jak moc dobře musí být WHD naprogramováno a kolik dalo práce tyto balíky vytvořit. Proto není WHD zadarmo, ale jako shareware. A nevýhodou této shareware verze je to, že musíte pokaždé před spuštěním hry počkat několik vteřin (cca 10-20) před samotným spuštěním hry. WHD je jeden z mála Amiga projektů, který dodnes žije, takže se mně neptejte, kde se dá sehnat crack nebo registrační klíč. Kupte si WHD za dvacet euro, já to tak udělal, vyplatí se to! Krom toho některé hry nejdou v shareware verzi spustit (ale osobně vím asi o třech). Pokud se vám po vložení diskety napíše ve Workbench "NDOS", znamená to, že jde o nesystémovou aplikaci a jediná možnost je nabootovat z tohoto zařízení (tedy restart Amigy). Pokud se vám ale objeví hezká ikona a hru je možné spustit z diskety pod Workbench (což logicky užírá kus paměti, ale to nás v emulaci nemusí trápit), je tady vysoká pravděpodobnost, že můžete obsah disket(y) zkopírovat kamkoliv na harddisk a pomocí příkazu ASSIGN Amigu přesvědčit, že hra se nachází na disku, nikoliv na disketě (psal jsem o tom výše). Mimochodem - vaše oblíbené ASSIGNy je možné zadat to souboru STARTUP-SEQUENCE (adresář /S), takže se vám ASSIGNy vytvoří automaticky. (Mimochodem - pohled to STARTUP-SEQUENCE vám pomůže odhalit nejeden trik, jak Amigu ladit - pro začátek). A ještě dodám – pokud se dá WHD hra ukončit pomocí PrtScr a ten na PC klávesnici nic nedělá, tak vězte, že Amiga má PrtScr pod hvězdičkou na numerické klávesnici. Takže tohleto by mohlo by měl být základ, jak spouštět hry. Nebude-li hra formou WHD balíku, může stačit ji pouze rozbalit nebo zkopírovat - hry se pak obvykle ukončují restartem Amigy. Ale pokud mohu radit, tak se snažte vždy preferovat WHD. Krom toho, že je to mnohem pohodlnější, tak WHD často opravuje bugy ve hře nebo přidává možnost trainerů atd. Nyní si ještě řekneme něco o nastavení Workbench obecně. Amiga má totiž vynikající systém ikon. Určitě si při hraní s grafickým prostředím budete klást otázky, jak někdo mohl vymyslet takhle debilní systém ovládání. Opak je pravdou, jenom nejsme na Windows, takže se to tady dělá trochu jinak – a řekl bych MNOHEM lépe. Systém ikon je zhruba následující. Máte-li nějaký adresář nebo soubor, tak k němu můžete vytvořit ikonu. Ikona je soubor, jenž se jmenuje identicky, jako soubor k ikoně patřící, ale má příponu INFO (např. „Project X.info“). Tento info soubor, ikona, v sobě nese mnoho informací – nejen samotný grafický symbol, ale i parametry souboru (skrytý, chráněný atd.), jaká aplikace se má použít pro otevření souboru a mimo jiné také POLOHU ikony na ploše nebo v adresáři. Jak Vám asi začíná svítat, tak ikona adresáře nese v sobě informaci, v jak velkém okně a kde se to okno otevře – a jaké ikony kde se jak rozmístí. To Vám umožňuje si prostředí opravdu přizpůsobit sobě na míru – můžete si ikony rozházet jak chcete a je to. Nejčastěji ale asi budete chtít nechat ikony srovnat. Na to slouží funkce SORT. Klikněte na volné místo v okně adresáře pravým tlačítkem myši a najděte REDRAW – SORT. Pokud jste s nastavením spokojeni, tak si nastavení uložte – opět pravé tlačítko myši, SNAPSHOT – ALL. Tím se provede zápis do všech relevantních INFO souborů. Uloží se jak nastavení velikosti okna a i jeho poloha. Všimněte si, že mám ve složce her hodně různých ikon – každá hra má jiný INFO soubor, často s unikátním obrázkem (ale nejpopulárnější jsou prťavé ikonky s černým čtverečkem – zabírají nejméně místa na disku i na ploše) – nedumejte nad tím, jak je sjednotit – viz. dále. Všimněte si, že Workbench mají standardně zapnuté zobrazování POUZE ikon. To znamená, že je-li v adresáři padesát souborů, ale jenom jeden z nich má přiřazenou ikonu (obvykle to bývá ten spouštěcí), tak se ostatní soubory zkrátka nezobrazí. Hodně to urychluje práci - nenačítají se soubory bez ikon, které nejsou pro uživatele obvykle relevantní. Pokud byste z nějakého důvodu chtěli zapnout zobrazování všech ikon, uděláte tak v kontextovém menu VIEW – ALL FILES. V tomto režimu zobrazení NEFUNGUJE Snapshot – nelze si uložit rozhozené soubory – což je logické – nemají přiřazené ikony. Obecně to ale nedoporučuji, dost to zpomaluje, není to ani potřeba a hlavně – na tohle máte DOPUS. Poslední dobrá rada – NIKDY nemazejte samotné INFO soubory! Způsobíte si tím bordel ve Workbench a ztratíte nastavení polohy na ploše! A naopak – když mažete nějaký soubor, smažte i jeho ikonu! Naštěstí – budete-li mazat ve Workbench, tak se maže vše tak jak se má. A pokud v DOPUSu vyberete libovolný soubor, vybere (obvykle!) se automaticky i jeho ikona – takže po kliknutí na DELETE se to smaže správně. Tohle je velmi důležité. Jo a pokud si budete chtít nějakou ikonu vytvořit, označte si soubor v DOPUSu a klikněte pravým tlačítkem myši na „Icon Info“ – ono pod tímto tlačítkem je skrytá funkce „Create Icon“. Použije se nějaká default ikona a zmíněný soubor uvidíte i ve Workbench (při zobrazení "Icons only"). Hry někdy neseženete ve verzi pro harddisk, takže se budeme muset držet starých dobrých disket. Ještě dříve, než se do toho pustíme, prozkoumejte první a poslední disketu hry (více disketové hry mívají instalátor), kde by mohl být instalační program – tak si hru nainstalujte na disk. Pokud tomu tak není, nezbývá, než vložit první disketu hry (anebo přes Disk Swapper) a restartovat emulátor. Zařízení DF0: má vždy nejvyšší prioritu bootování, tak se hra spustí z diskety. Všimněte si dole na simulovaných LEDkách, jak zeleně svítí DF0. Jak jsem psal výše, v emulátoru je možné nastavit až 4 disketové mechaniky, ale jen málo her s nimi počítá, takže si užijete u hodnědisketových her starou dobrou diskotéku – naštěstí ve virtuálu to tolik nebolí. A ještě teda tu slibovanou CD32. Na tu si vytvoříme nový konfigurák. V menu Quickstart vybereme volbu CD32. V menu ROM vybereme pochopitelně RO 1000 Mku CD32. Dále v menu Harddrives přidáme nový adresář (Add Directory), který nasměrujeme na naši CD-ROMku v PC – ale lze to nasměrovat i na virtuální mechaniku Daemon Tools. Device pojmenujeme CD0 – kdyby se Vám stalo, že po spuštění hra zařve něco jako „Insert device XYZ to any drive“, tak místo CD0 použijete právě to XYZ. WinUAE umí dobře pracovat i s namontovanými ISO obrazy, kde jsou audiostopy ve formátu WAV – nezapomeňte ale mít v Virtual Daemonovi namontovaný CUE soubor. Hodně her pro CD32 mělo audio ve formátu klasických hudebních stop. Poslední věc – u emulace CD32 se mi hodně her sekalo těsně po startu. Vyřešil jsem to odškrtnutím volby JIT v menu CPU and FPU. Pakliže jste udělali vše, jak jste měli, uložte si změny do konfiguračního souboru a po startu emulace byste již měli vidět úvodní obrazovku CD32. A ještě jedna taková rada. Budete-li chtít spustit hru určenou pouze pro Amigu 500 (a takových je docela dost), může se Vám stát, že se grafika zobrazí rozhozeně – naprosto nečitelně. Může za to AGA čipset, který není nativně kompatibilní s OCS, jenž byl v Amize 500. Je několik možností, jak se toho zbavit. Jednak – utilita KillAGA umí ručně vypnout AGA čipset – tato utilita je často obsažena ve WHD balících, takže aniž byste to tušili, tak se Amiga přepne spuštěním hry do OCS režimu. Dále pak lze nastavit i u Amigy 1200 OCS čipset – a to v nastavení WinUAE – menu Chipset – OCS. Také jsem si všiml, že novější WinUAE umí přepínat tyto režimy „samo od sebe“. No ale kdyby všechno selhalo, použijte systémovou cestu. Dělá se to tak, že okamžitě po restartu podržíte OBĚ tlačítka myši. Musíte je držet opravdu okamžitě po kliknutí na reset. Naskočí Vám bootmenu (obdoba BIOSu na PC). V bootmenu klikněte na Display Options, vyberte OCS, klikněte na USE a pak na Boot. Tím se Amiga na jeden start přepne ručně do OCS. Po dalším restartu se opět zapne AGA. A na závěr ještě dvě velké rady: 1) Nebojte se zeptat. Komunita kolem Amigy je velice živá a otevřená a i sdílná. To sice neznamená, že každá všetečná otázka dostane uspokojivou odpověď, ale minimálně se posunete dál v otázce "co řešit a co neřešit". Učte se od zkušenějších, než začnete razit svoje názory a úhel pohledu na věc! 2) I když se to nezdá, tak slavný Aminet je opravdu hodně živý a softwaru nabízí nepřeberně. Dejte si čas a naučte se v něm orientovat, ušetří vám to spoustu času! Zejména v kombinaci s radou číslo jedna - všechny cesty vedou na Aminet!