Achaltekinský kůň — achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle Popis. Achaltekinský kůň nese exteriérové znaky, které nejsou v moderním jezdectví považovány za žádoucí.Výrazným poznávacím znamením je nasazení jemné hlavy na dlouhý krk, který se zvedá kolmo nad plece. Kůň nese přirozeně hubu nad úrovní kohoutku, což je charakteristické pouze pro toto plemeno Existují domněnky, že achaltekinský kůň ovlivnil vývoj arabského koně a tím i anglického plnokrevníka. Život koní však byl silně ovlivněn zvyklostmi a životem Turkmenů, kteří je chovali. Jejich domovina je totiž z 90 % pokryta pouštěmi, tudíž není možné koně běžně pást.. Srst má achaltekinský kůň jemnou, sametovou s kovovým leskem. Mohou být hnědáci, plaváci, ojediněle i palomina nebo špinaví bělouši. Kohoutková výška se pohybuje mezi 145 a 155 cm. Díky zemi svého původu jsou tito koně neobyčejně vytrvalí a nenároční na potravu Achaltekinský kůň neboli achal-teke je koněm s typickou stavbou těla, která je odlišná od moderních jezdeckých plemen. Tyto exteriérové znaky nejsou u jiných koní typické ani žádoucí. Jde o plemeno s původem ve středoasijském Turkmenistánu, kde byli achal-teke velmi ceněni, jednalo se s nimi jako s členy rodiny a majitelé o ně pečovali jako poklad Ať už prodáváte, nebo sháníte Achaltekinského koně, projděte si naši inzerci. Najdete v ní kompletní seznam nabídek i poptávek Achaltekinský kůň. Původ: Turkmenistán KVH: 145-155 cm Barva: hnědák, plavák, palomino Historie: Jedná se o velmi staré vytrvalé pouštní plemeno, vyšlechtěné turkmenskými kmeny přibližně před 2500 lety. Plemeno vzniklo křížením starých asijských koní a je možné, že je ještě starší než arabský plnokrevník Úvod » Achaltekinský Kůň » Povaha,Využití a sport,Koně pro zlatého boha: Povaha,Využití a sport,Koně pro zlatého boha: 20. 4. 2008. Povaha: Achaltekinec mívá tvrdou, svévolnou povahu a těžko se ovládá. Je to srdnatý kůň a rozhodně není bojácný. Svému stálému jezdci věrně slouží. Má výborný orientační. plemeno:achaltekinský kůň. zaměření:dostihy rovinové. druhé zaměření:drezura. povaha:hodná kobylka. něco o ní:hodná 3 kobylka eště neobsedlaná ale už se sní pomalu pracuje,zvyklá na silnici,cizí koně,naštěvu v boxe už taky zvládá potřebovala by nějakou majitelku která se o ní bude starat . cena:40 000 Achaltekinský kůň (1) Americký honácký kůň-quarter (1) Americký klusák (0) Andaluský kůň (0) Anglický plnokrevník (13) Angloarab (4) Appaloosa (5) Arabský plnokrevník (1) Belgický kůň (0) Berberský kůň (0) Bitjug (0) Brumby (0) Camargský kůň (0) Connemara (0) Criollo (0) Českomoravský belgik (3) Český. Achaltekinský kůň. Tento kůň, řadící se k pouštním plemenům, se považuje za jedno z nejstarších a nejčistčích plemen na světě. Máme doklady o jeho chovu z doby před 3000 lety. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po r. 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu Achaltekinský kůň je starověké plemeno, vyšlechtěné kočovnými turkmeny zřejmě z tarpanů pouštního typu, neboť si dodnes uchovalo znaky pouštních koňovitých. Přestože se s těmito koňmi již od r. 1000 př. n. l. obchodovalo, vlastní chov zůstal omezen na vybrané části Turkmenie a teprve v novověku se zakládaly. Achaltekinský kôň (Achal-Teke) je veľmi skromné, odolné a vytrvalé púštne plemeno plnokrvného koňa staré najmenej 3000 rokov.Pochádza z Turkménska (Ázia) Achaltekinský kůň vyniká zejména ve výdrži, drezuře a skoku. Jedná se o plemeno, které je na 6. příčce oblíbenosti na tomto serveru, má k dispozici 16 zbarvení z nichž 2 jsou vzácná a to červený bělouš a játrový ryzák.Achaltekinský kůň je velmi vzácný a objevuje se na mnoho profilů.Achaltekinský kůň je kůň a měří 150 cm do 165 cm.Také je několik. Achaltekinský kůň je známý nejméně třitisíce let a pode některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě. Středověcí kočovníci ve středoasijském Turkmenistánu pečovali o tyto tvrdé a vytrvalé koně jako o poklad a jednali s nimi jako se členy rodiny Achaltekinský kůň . Charakteristka: (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno koně staré nejméně 3000 let. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po roku 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu. Dnes se chová v Turkmenistánu, Kazachstánu, Uzbekistánu a. Achaltekinský kůň je často označován jako kůň jednoho pána. Je oddaný, ale může být i tvrdohlavý, pokud něco nechce udělat. Je to štíhlý kůň vysoký asi 154 cm (klisny 152 cm), obvod hrudi měří 167 cm, obvod holeně 18,9 cm. Má nápadně vysoko nasazený krk Další informace o plemeni Achaltekinský kůň. Jejich dovednosti a zbarvení odhalíte na Howrse, #1 hře o koních a jejich chovu ACHALTEKINSKÝ KŮŇ Jeden z nejpodivněji vyhlížejících koní na světě, achaltekinec neboli turkmen, se chová již nějakých 3 000 let v pouštních oázách Turkmenistánu, oblasti na severu Íránu a na východě od Kaspického moře Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno koně staré nejméně 3000 let. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po roku 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu. Dnes se chová v Turkmenistánu, Kazachstánu, Uzbekistánu a Kyrgyzstánu Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koně staré nejméně 3000 let. Pochází z Turkménie (Asie). Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě Achaltekinský kůň. 19. 7. 2012. Historie plemene. Tento kůň pochází z pouštních oázách Turkménie. Někdy se tvrdí, že je dokonce starším plemenem než arabský plnokrevník. Po roku 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu Achaltekinský kůň. Je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koně staré nejméně 3000 let. Pochází z T urkménie. Historie a původ. Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě Neplatí, že čím vyšší kůň, tím těžší jezdce se na něj může posadit. Pro trochu těžší jezdce jsou vhodná koně s nižším těžištěm, podsadití a dobře nasvalení. Žádoucí jsou široká, krátká a dobře vázaná bedra, kompaktnější, kratší a méně pružný hřbet Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno koně staré nejméně 3000 let. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po roku 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu Achaltekinský kůň je často označován jako kůň jednoho pána. Je oddaný, ale může být i tvrdohlavý, pokud něco nechce udělat. Charakteristika plemene. Je to štíhlý kůň vysoký asi 154 cm (klisny 152 cm), obvod hrudi měří 167 cm, obvod holeně 18,9 cm. Má nápadně vysoko nasazený krk Achaltekinský kůň se i dnes velice podobá jednomu z původních předpokládaných typů koní, konkrétně typu 3, což byl pouštní kůň. Tento prapředek byl skvěle přizpůsoben extrémním pouštním podmínkám, ve kterých musel snášet horko a sucho, ale i velké výkyvy teplot (den x noc) Achaltekinský kůň nese exteriérové znaky, které nejsou v moderním jezdectví považovány za žádoucí. Výrazným poznávacím znamením je nasazení jemné hlavy na dlouhý krk, který se zvedá kolmo nad plece. Kůň nese přirozeně hubu nad úrovní kohoutku, což je charakteristické pouze pro toto plemeno Achaltekinský kůň nese exteriérové znaky, které nejsou v moderním jezdectví považovány za žádoucí. Výrazným poznávacím znamením je nasazení jemné hlavy na dlouhý krk, který se zvedá kolmo nad plece. Kůň nese přirozeně hubu nad úrovní kohoutku, což je charakteristické pouze pro toto plemeno.. Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno koně staré nejméně 3000 let.Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie.Po roku 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu. Dnes se chová v Rusku Turkmenistánu, Kazachstánu, Uzbekistánu a Kyrgyzstánu.Je to štíhlý kůň vysoký asi 154 cm (klisny 152 cm. Achaltekinský kůň je známý nejméně tři tísíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světe.Středověcí kočovníci ve středoasijském Turkmenistánu pečovali o tyto tvrdé a vytrvalé koně jako o poklad a jednali s nimi jako se členy rodiny.Toto plemeno výborně snášelo i tvrdé. Achaltekinský kůň z Ruska je čisté plemeno starobylé linie.Má nejasný původ,ale pravděpodobně je větví turkmenského plemene z Íránu.Podle některých dokladů se zdá,že typ achaltekinského koně existoval již v roce 500 př.n.l.Achaltekinský kůň je pravé pouštní plemeno.Byl vždy chován na planinách Střední Asie kočovnými turkmenskými kmeny,které se pyšnily. Achaltekinský kůň Původ Achaltekinského koně. Původ plemene je opředen tajemstvím. Tento pouštní kůň žijící v okolí oáz v Turkmenistánu, ležících na sever od íránských hranic a na východ od Kaspického moře, se podobá koním nalezeným v pazyryckých mohylách.. Pazyryk leží vysoko v horách Altaje. Ve věčně zmrzlé půdě se roku 1929 našly kosterní. Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koněstaré nejméně 3000 let. Pochází z Turkménie (Asie). Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě Achaltekinský kůň. Historie - Tento kůň, řadící se k pouštním plemenům, se považuje za jedno z nejstarších a nejčistčích plemen na světě. Máme doklady o jeho chovu z doby před 3000 lety. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po r. 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu Achaltekinský kůň, Český Chladnokrevník, Český Teplokrevník Anglický Plnokrevník,Arabský plnokrevník, AngloArab Fjordský kůň, Fríský kůň, Hanoverský kůň Achaltekinský kůň. Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno koně staré nejméně 3000 let.Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po roku 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu. Dnes se chová v Turkmenistánu, Kazachstánu, Uzbekistánu a Kyrgyzstánu. Je to štíhlý kůň vysoký asi 154 cm. achaltekinský kůň. 24. 10. 2007 Achaltekinec je typický pouštní kůň, který je známý svou extrémní odolností a vytrvalostí.Dnes se používá také v dostihovém sportu. Pohyb tohoto graciézního zvířete je plochý, uvolněný, prostorný a elastický ve všech chodech Achaltekinský kůň. Příspěvky. Penshenbe. 30. 4. 2011. První hříbě Pagty, který je v aukci (ke dni 30.04.2011). Jeho jméno znamená turkménsky Čtvrtek (hřebeček se narodil ve čtvrtek). Celý příspěvek | Rubrika: Achaltekinský k. Achaltekinský kůň. Popis plemene: Výška: 153,5-154,5 cm. Zbarvení: Hnědáci a ryzáci často s pozoruhodným zlatým nádechem, rovněž bělouši a vraníci Achaltekinský kůň (Achal-Teké) PŮVOD: Rusko, Turkmenistán, Kazachstán, Uzbekistán HŮLKOVÁ VÝŠKA: Mezi 1,45 a 1,57 m. ZBARVENÍ: Barva tohoto krásného zvířete je doslova zářící.Nejčastěji se vyskytuje plavé zbarvení s kovově zlatým či stříbrným nádechem. Bělouši či světlí hnědáci jso vzácnější Achaltekinský kůň se asto označuje jako kůň jednoho pána. Je oddaný,ale může být tvrdohlavý,pokud něco nechce udělat. Charakteristika: Oči mají mandlový tvr.Jemnou srst se nazlátlým lesem.Lehký,plavný a hladký chod. Stavba těla: Malá hlava,dlouhý,tenký,vysok nesený krk. Vysoký khoutek,dlouhý hřbet štíhlý trup. Achaltekinský kůň je známý nejméně 3 000 let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě. Středověcí kočovníci ve středoasijském Turkmenystánu pečovali o tyto tvrdé a vytrvalé koně jako o poklad a jednali s nimi jako se členy rodiny Achaltekinský kůň. Rusko, středoasijské země, Německo a nyní též Česká republika. Popis: Velmi ušlechtilý, štíhlý kůň čtvercového formátu, poněkud vysokonohý; delší suchá hlava , často jelení krk, jemná, spořejší hříva; barva zlatého nádechu, ale i jiné barvy mimo strakáčů. Výška: V průměru 155 cm. O plemeni: Plemeno je nazváno po nomádském. Kůň domácí (Equus caballus) nebo pouze kůň je domestikované zvíře patřící mezi lichokopytníky.V minulosti byli koně využíváni především pro zemědělské práce, k přepravě zboží a osob, od 20. století slouží hlavně k rekreační jízdě a sportu Achaltekinský kůň. Achaltekinci. Kdo by je neznal? Dokonce se tvrdí, že jsou starší, než Arabové. Původ - Turkmenistán. Je to staré, téměř čistokrevné plemeno známé už od dob Alexandra Velikého. Je přes 3000 let staré. Exteriér - Mají jemnou hlavu s rovným profilem. Ta je posazená na klenutém, vysoko posazeném krku Achaltekinský kůň. Příspěvky. Mingam Ametysts Gold RC. 22. 2. 201 Inzerce Achaltekinský kůň iFauna achaltekinský kůň. Nebyly nalezeny žádné otázky. website by mishinquaa, většina obrázků patří Owlientu (Howrse) Tvorba webu zdarma s Webnode Webnode. Achaltekinský kůň (Achal-Teke) Je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koně staré nejméně 3000 let. Pochází z Turkménie(Asie). Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě Achaltekinský kůň. 3. 2. 2007. Achaltekin. Tento kůň, řadící se k pouštním plemenům, se považuje za jedno z nejstarších a nejčistčích plemen na světě. Máme doklady o jeho chovu z doby před 3000 lety. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po r. 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí. Achaltekinský kůň neboli Achal-Teke je známý již více než 3000 let. Někteří odborníci tvrdí, že se jedná o nestarší čistokrevné plemeno na světě. Achal-Teke je často označován jako kůň jednoho pána neboť je velice oddaný. Dokáže být ovšem i tvrdohlavý, když se mu do něčeho nechce Achaltekinský kůň a jeho 16 zbarvení Kůň, velikost od 150 cm to 165 cm. Dovednosti: • Výdrž: 90 % • Rychlost: 62 % • Drezura: 70 % • Cval: 42 % • Klus: 20 Achaltekinský kůň. Je to štíhlý kůň vysoký asi 154 cm (klisny 152 cm), obvod hrudi měří 167 cm, obvod holeně 18,9 cm. Má nápadně vysoko nasazený krk. Je velice odolný vůči horku a vytrvalý. mívá dlouhý hřbet i krk, plošší hrudní koš, méně klenutá žebra, velmi tenkou kůži a jemnou srst Achaltekinský kůň je páté nejčastější plemeno na Howrse. Já si ho například zvolila jako svého prvního koně, ale kdybych věděla, že bude vypadat takto, asi bych si zvolila jiného. Ale stejně-Rocky má pro mě obrovskou citovou hodnotu. Achaltekinský kůň má lesklou srst a řídší hřívu. Vyniká ve výdrži 'kůň' přeloženo v bezplatném anglickém slovníku, mnoho dalších překladů anglick Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koně staré nejméně 3000 let. Pochází z Turkménie (Asie). Původ a historie Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě. Středověcí kočovníci ve sředoasijském Turkmenistánu. Achaltekinský kůň je starověké plemeno, vyšlechtěné kočovnými turkmeny zřejmě z tarpanů pouštního typu, neboť si dodnes uchovalo znaky pouštních koňovitých. Přestože se s těmito koňmi již od r . 1000 př. n. l. obchodovalo, vlastní chov zůstal omezen na vybrané části Turkmenie a teprve v novověku se zakládaly. Achaltekinský kůň Tento kůň, řadící se k pouštním plemenům, se považuje za jedno z nejstarších a nejčistčích plemen na světě. Máme doklady o jeho chovu z doby před 3000 lety. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po r. 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu Achaltekinský kůň Popis plemene. Achaltekinský kůň nese exteriérové znaky, které nejsou v moderním jezdectví považovány za žádoucí. Výrazným poznávacím znamením je nasazení jemné hlavy na dlouhý krk, který se zvedá kolmo nad plece Achaltekinský kůň Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koně staré nejméně 3000 let. Pochází z Turkménie (Asie). Původ a historie. Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě Achaltekinský kůň (Achal-Teke) Je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno plnokrevného koně staré nejméně 3000 let. Pochází z Turkménie(Asie). Achaltekinský kůň je znám nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě Achaltekinský kůň; je to konstitučně tvrdý kůň, vytrvalý, skromný a rychlý s živého temperamentu. Podobá se anglickému plnokrevníkovi ; má středně dlouhou hlavu, štíhlý, nízkonasazený krk, výzarné oko, vysoký kohoutek a suché končetiny ; barva - hnědák, ryzák, plavá Achaltekinský kůň má nápadnou elegantní postavu plnokrevníka a neobyčejně lesklou srst. Pro toto plemeno jsou typičtí plaváci, působící dojmem, jakoby byli ulití z kovu. Srst achaltekinských koní je různě zbarvená, ale převládají plaváci, hnědáci a ryzáci o 7 % . Bělouš 5 % . Vraník 3 %. Hnědý bělouš 3 % . Myšák 2 % . Cremello 2 % . Játrový ryzák 1 % . Červený bělouš 1 Achaltekinský kůň, potomek turkmenských koní, je jedním z nejhouževnatějších a nejvytrvalejších koní. Jsou to pouštní koně, kteří stále žijí v řízených stádech, ale potřebují silné pokrývky na ochranu jemné srsti před pouštním sluncem a chladnými noci Achaltekinský kůň . Původ: Rusko, Turkmenistán, Kazachstán, Uzbekistán. Hůlková výška: mezi 1, 45 a 1, 57 m. Zbarvení: Barva tohoto krásného zvířete je doslova zářící. Nejčastěji se vyskytuje plavé zbarvení s kovově zlatým či stříbrným nádechem. Bělouši či světlí hnědáci jsou vzácnější Koně a vše kolem =0) - Achaltekinský kůň Achaltekinský kůň. 7. 10. 2006. Pochází z Ruska. Měří od 1,45 do 1,57metru. Barva tohoto krásného zvířete je doslova zářící.Nejčastěji se vyskytuje plavé zbarvení s kovově stříbrným či zltým nádechem.Běluši či světkí hnědáci jsou vzácnější.Bílé odznaky jsou možné Achaltekinský kůň (Achal-Teke) je velmi skromné, odolné a vytrvalé pouštní plemeno koně staré nejméně 3000 let. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po roku se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu. Dnes se chová v Turkmenistánu, Kazachzstánu, Uzbekistánu a Kyrgystánu ulosti se prý se tento kůň vychovával v jámách, kde na něho. Achaltekinský kůň. Původ a historie: Achaltekinský kůň je známý nejméně tři tisíce let a podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě.Středověcí kočovníci ve středoasijském Turkmenistánu pečovali a tyto tvrdé a vytrvalé koně jako o poklad a jednali s nimi jako se členy rodiny.Toto plemeno výborně snášelo i tvrdé pouštní. o 8) Achaltekinský kůň - Plavák 9) Achaltekinský kůň - Ryzák 10) Achaltekinský kůň - Smíšený bělou� Achaltekinský kůň Druh : Kůň. Velikost : od 150cm do 165cm. Červený bělouš. Achaltekinský kůň. Achaltekinec je jedním z nejnevšednějších a nejoriginálnějších koní na světě, a také jeden z nejstarších, Choval se kolem oáz v turkménské poušti, na sever od Íránu a střediskem chovu byl Ašchabád.Zde koně chovali a závodili prokazatelně nejméně před 3 000 lety. O koních podobného typu máme zprávy již ze starých čínských pramenů. Achaltekinský kůň. stažený soubor « ← Předchoz� Achaltekinský kůň. 30.06.2014 16:35. Podle některých odborníků je nejstarším čistokrevným plemenem na světě. Achaltekinští oně jsou tvrdí a vytrvalí. Toto plemeno výborně snášelo tvrdé pouštní podmínky, nedostatek krmiva a extrémní výkyvy počasí. V současné době je Achaltekinský kůň známý jako vynukající. Tento nádherný teplokrevník z Turkmekistánu, je těžko ovladatelný kůň se svou vlastní hl ACHALTEKINSKÝ KŮŇ. HISTORIE ACHALTEKINSKÉHO KONĚ: Tento kůň se řadí k pouštním plemenům a považuje se za jednoho z nejstarších a nejčistčích plnokrevných plemen na světě.Existují dokonce doklady že se choval už před 3 000 lety! Achaltekinský kůň. Jsou to pouštní koně,Kteří stále žijí v řízenych stádech. Původ:Turkmenistán. Výška:142-152cm. Zbarvení:Ryzáci,Hnědác Charakterika . Podle západních požadavků není Achaltekinský kůň dokonalý. Měří v kohoutku kolem 157 cm, má často dlouhý hřbet.... Ale podle mě je moc Krásný. KoňSKÝ svět - Plemena koní - Achaltekinský kůň Achaltekinský kůň. 7. 2. 2009. Původ a Historie. Vlast tohoto plemene leží na suchých stepách Turkmenistánu a na okolních oblastech. Nalezneme tam hřebčíny Alma-Ata, Terský a Lugovský. Původ je takový, že jsou potomky íránských koní z Ferghany. Je to velmi staré, téměř čistokrevně chované plemeno, které bylo známe. Achaltekinský kůň (Achal-Teké) 18.07.2011 18:41. Původ: Rusko, Turkmenistán, Kazachstán, Uzbekistán. Hůlková výška: mezi 1, 45 a 1, 57 m. Zbarvení: Barva tohoto krásného zvířete je doslova zářící. Nejčastěji se vyskytuje plavé zbarvení s kovově zlatým či stříbrným nádechem. Bělouši či světlí hnědáci jsou. Achaltekinský kůň | Žádné komentáře. Achaltekinec je jedním z nejnevšednějších a nejoriginálnějších koní na světě, a také jeden z nejstarších. Choval se kolem oáz v turkménské poušti, na sever od Íránu a střediskem chovu byl Ašchabád. Zde se koně chovali a závodili prokazatelně nejméně před 3000 lety Úvod » Achaltekinský kůň. Tento kůň, řadící se k pouštním plemenům, se považuje za jedno z nejstarších a nejčistčích plemen na světě. Máme doklady o jeho chovu z doby před 3000 lety. Byl vyšlechtěn v pouštních oázách Turkménie. Po r. 1921 se chov soustředil na severní svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu Achaltekinský kôň - Wikipédi Achaltekinský kůň. 21. 2. 2012. Popis: Achaltekinec je pouštní jezdecké plemeno s tenkou kůží bez podkožního tuku a s jemnou srst. Je to štíhlý, nižší kůň s nápadně dlouhým krkem Kopyto je malé, s nízkými patkami, neobyčejně tvrdé, rohovina je velmi kvalitní.. Achaltekinský kůň : DOVEDNOSTI(každá hvězdička je 10%) Výdrž Velšský kůň; Božští koně. Achaltekinský kůň. Velikost : od 150 cm do 165 cm. DOVEDNOSTI : Výdrž: 90 %: Rychlost : 62 %: Drezura: 70 %: POVOLENÁ ZBARVENÍ : Černý hnědák : 12 %: Plavá Achaltekinský kůň. Příspěvky. Klea multi star. 6. 8. 200 Zbarvení: Černý hnědák(12%) Plavák(11%) Ryzák(11%) Smíšený bělouš(10%) Hnědák(10%) Světlý ryzák(8%) Tmavý hnědák(7%) Palomino(7%) Černý ryzák(7% Achaltekinský kůň nese exteriérové znaky, které nejsou v moderním jezdectví považovány za žádoucí. Výrazným poznávacím znamením je nasazení jemné hlavy na dlouhý krk, který se zvedá kolmo nad plece. Kůň nese přirozeně hubu nad úrovní kohoutku, což je charakteristické pouze pro toto plemeno. Plece jsou strmé, prsa.


28. 1. 2016 Highway Encounter Highway Encounter je zvláštní hra. I ve své době se vymykala standardům a málokdo se ji pokusil napodobit, i když mnozí jí přiřknuli kultovní status. S odstupem doby vidíme, že dodneška se nikdo nesnažil téma hry zrecyklovat, což je možná trochu škoda. Na jednu stranu je fakt, že herní svět působí s odstupem času trošku komicky. Považte - máte dálnici, na ní bombu a tu musíte dotlačit do hnízda emzáků a tím je dokonale anihilovat. Emzáci se snaží bránit - staví nám na dálnici bariéry, vrhají se v náhodných vlnách do našich střel - což vyvolává otázku, proč se snažit vůbec zničit tak neškodný národ? Další podivností je, proč onu bombu musíme tlačit zrovna v jedné linii, bez možnosti změnit směr? Proč ji třeba nehodit ze vzduchu? A tak dále, a tak podobně. Naštěstí v roce 1985 nikoho nenapadlo tyto nepodstatné otázky řešit, takže máme před sebou jasnou božárnu, která hustě vypadá, hustě zvučí a hustě se hraje! 18. 1. 2016 Jetpac Pakliže musí existovat právě jedna hra, se kterou je nejlepší začít výklad o tom, o čem jsou doopravdy počítačové hry, napadne mne jako žhavý kandidát právě Jetpack. Hra tak jednoduchá, hra tak primitivní a přitom hra tak zábavná a chytlavá, že se od ní jen těžko odtrhává. Jetpac, naprogramovaný v roce 1983 firmou Ultimate Play the Game, vyšel pro ZX Spectrum (16 kB) a Comodorre VIC20, se stal během let naprosto kultovní zále 1000 itostí a těžko najdete majitele ZX, který by si s touto hrou neužil své. Proč tomu tak je? Vrátil jsem se ke hře a rozhodl jsem se to zjistit. Následující odstavce popisují jednotlivé argumenty, proč se hrou zabývat i dneska. Rubikova kostka Byl to můj dávný sen, naučit se skládat Rubikovku. Jako malý jsem byl schopen jakž takž dát dohromady jednu stranu (a to ještě nesprávně) a od toho okamžiku jsem se příliš bál dalšího postupu, abych si tu jednu stranu "nerozbil". A protože kostka patřila mým bratřím, po přestěhování se do Čech jsem ztratil možnost si na kostku pořádně sáhnout. Abych byl ještě přesnější - nějak jsem si zkrátka vtloukl do hlavy, že pointou existence kostky je přijít na její pravidla a pomocí nich pak kostku složit. Protože na tu první vrstvu jsem přece přišel sám. Ale to byla mylná úvaha. Na to prostě nemám mozek. 4. 1. 2016 Star Wars: The Force Awakens Nebudu chodit dlouho okolo horké kaše a šetřit vyzrazením částí či kompletních zápletek tohoto filmu. V roce 1977, tedy čtyři roky před mým narozením, šel do kin první díl ságy Star Wars, který spustil poprask. V roce 1986 jsem poprvé viděl epizodu 4 na kradeném videu z rakouského obchoďáku na pirátské videokazetě s dabingem od toho slovenského týpka, co kompletně daboval německé pornofilmy. V roce 1997 šla do kin speciální edice i v Čechách a bylo to poprvé v mém životě, kdy jsem viděl Star Wars v angličtině a na velkém plátně, jelikož do té doby jsem sjížděl filmy jen v českém dabingu z videokazety (a to přibližně asi tak stokrát). I když moje euforie z kina byla nezměrná, byl jsem si vědom toho, že ten pocit fascinace roku 1977 už zřejmě nikdy nezažiji. To platilo až do ohlášení epizody 1, do které jsem vložil v roce 1999 veškeré své naděje, že poprvé zažiji ekvivalent toho, co zažili dříve narození v Americe koncem sedmdesátých let. Nedopadlo to zrovna valně, co si budeme namlouvat. Uvědomil jsem si již tehdy, že potrvá nejméně patnáct, spíše dvacet let, než se dočkáme epizody 7 (uvažoval jsem o podobném odstupu, jako mezi epizodou 4 a 1). A pakliže i třetí trilogie nedokáže toto kouzlo vyčarovat, budu muset čekat až na epizodu 10, uváděnou do kin někdy kolem roku 2030-2040, kdy mi bude něco mezi padesáti a šedesáti lety. To budu nejen ve věku naprosto nevhodném pro nadšené fandovské slintání, ale také by došlo k tomu, že Star Wars mají více nepovedených, než vydařených filmů - jak chcete být fandou v takovém světě? Takže ano, epizoda 7 byla moje POSLEDNÍ NADĚJE, že se dočkám pravých Star Wars a že si odnesu z kina to, co mne na této galaktické pohádce fascinuje. Něco, pro co bije moje srdce, pro co srší můj lightsaber. DOTA2 Upřímně: žánr MOBA se mi 1000 dlouho vyhýbal čistě kvůli tomu, že nevyhledávám online multiplayer s cizími lidmi. Člověk sice může mít ve friendlistu i nějaké kamarády, ale pokud hrají DOTA2, tak mají najeto tolik hodin napřed, že mi prostě ujel vlak a vím, že bez investice 200-300 hodin nemá smysl se ani pokoušet hrát seriózně, abych ostatním nekazil hru. Vždy jsem ale toužil ten fenomén prozkoumat a zdá se, že přišel správný čas. Moc mi to z počátku nešlo. Počet smrtí za hru šel do desítek, vůbec jsem netušil, co se jakože má dělat a co nedělat a i když jsem poctivě prošel tutorial a sehrál pár (převážně vítězných) partií proti botům, chybělo mi jakési základní chápání toho, o co ve hře "doopravdy" jde. Na jednu stranu mne štvalo, že ve srovnání s mým oblíbeným Monster Hunterem, zde neexistuje pozvolnější křivka učení (tj. že mne hra pustí do matche, na který rozhodně nemám hráčský skill), na druhou stranu mi imponuje akční pojetí a hektické tempo hry, které mi vzdáleně připomíná můj oblíbený Herzog Zwei na Mega Drive (a jak jsem se nyní dočetl, tak právě Herzog Zwei se považuje za pramáti MOBA her). Zatnul jsem tedy zuby a začal jsem studovat návody pro začátečníky trochu zevrubněji. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


povolání : SÁZKAŘ Pokud je pro vás sázení na sportovní události jen pouhá zábava s přívlastkem hazardu, tak jste jen normální člověk, který utrácí své peníze. Jsou ale mezi námi také profesionálové, kteří dokáží s kurzovými sázkami velmi dobře pracovat a získávají tak skvělý zdroj velmi slušných příjmů. Když chodíte do běžného zaměstnání, tak máte v pracovním týdnu zpravidla dva dny volna, obvykle sobotu a neděli. Člověk, který se profesionálně věnuje sázení kurzových sázek, má zpravidla čtyři dny volna a to pondělí – čtvrtek. Pátek až neděle je pro něho normální pracovní den a to s pracovní dobou až 14 hodin denně. V dnešním světe on-line sázení člověk nemusí vůbec opustit „domov“. Přináší to pozitiva, ale také negativa. Tím největším pozitivem je svoboda. Nikam nechvátám a denní režim si přizpůsobím svým potřebám. Největším negativem se nutnost sebeovládání a dodržování disciplíny, což je důležitá součást celého „sázkového“ dne. V případě, že začnete sázet bez náležité přípravy, nemůžete očekávat žádné uspokojivé výsledky. Příprava na sázkový den : - určení finanční částky, kterou chci vydělat (vyhrát) s tím, jaká bude riskovaná částka ( procento z banku ) - vyhodnocení nabídky zápasů na daný den - specifikace sportu dle zaměření sázkaře - vyhledání informací, analýz a předpovědí k nejlépe vyhodnoceným zápasům - konečné rozhodnutí k předzápasový sázkám - příprava předlohy k sázkám LIVE - nastavení upozornění na vybrané LIVE sázky Příprava na sázkový den je vždy to nejdůležitější a vyplatí se poctivý přístup. Každý by si měl sestavit vlastní denní harmonogram, včetně strategie a postupovat podle přesně stanovených hodnot. Čím dříve si člověk uvědomí, že sázení je opravdu tvrdý oříšek, kterému je nutné se věnovat možná více, než kterémukoliv jinému zaměstnání, tím dříve dosáhne požadovaného výsledku. Druhá fáze sázkového dne – vlastní sázky. Pro každého tato fáze začíná v jiné části dne a to dle preferovaných sázkových příležitostí. Pro někoho je to ráno, pro jiného v odpoledních hodinách nebo večer. Sázkový den pro většinu profesionálních sázkařů zpravidla končí poslední připravenou sázkou nebo dosažením předpokládaného zisku. Práce by měla být ukončena zaznamenáním konečných výsledků daného dne do sázkového deníku. Mnoho začínajících a amatérských sázkařů si pohrává s myšlenkou, že je možné pustit se zcela seriózně do sázení s bankem o velikosti několika stokorun. Nedokáží ovládat emoce, které zcela jistě přicházejí – nelze je potlačit, ale lze je eliminovat. K eliminaci těchto faktorů slouží právě pečlivé dodržování strategie a finančních zásad. Pokud je sázkař řádně připraven, dokáže reagovat na jakýkoliv průběh sportovního zápasu. Jedná dle předem připraveného plánu, není impulsivní a neriskuje. Během dne se u něho neprojevuje stres nebo nervozita. Je zcela jisté, že všechny sázky nelze vyhrát. Někdy můžete být úspěšný v 75% a přesto je váš denní plán ohrožen, jindy jste úspěšný v 60% a přesto je to vaše nejziskovější období. " Povolání rovná se práce na plný úvazek. Pokud těžko hledáte někoho, kdo Vás zaměstná, tak bude nutné začít podnikat. Je naprosto jisté, že nelze podnikat a vydělávat stejné peníze, jako když chodíte do práce. Pokud nemáte čas - většinou máte peníze. Pokud nemáte peníze - většinou máte čas. Pokud nemáte čas ani peníze : asi někde bude chyba.


source: CulturaX

text: Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát - ppt stáhnout Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Prezentace na téma: "Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát"— Transkript prezentace: 1 Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát ... od brachistochrony k variační posloupnosti ... Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 2 Co je to matematická fyzika ? Richard P. Feynman .... Přírodní zákony mají obvykle matematickou podobu. Proč lze přírodní zákony vtělit do matematického tvaru, je záhada. O smyslu bytí. AURORA, 2000 Co je to matematická fyzika ? 3 Příroda zná variační princip Izoperimetrický problém (Archimédes, Aristoteles) Fermatův princip (17. stol.) α α S=max β L=konst Nejkratší spojnice bodů na kouli Brachistochrona (1696) A A g B B 4 Brachistochrona Galileo Galilei (1638) Johann Bernoulli (1696) Groningen – 14 x 12 x 7,5 metru chronos – čas brachys – krátký brachistos – nejkratší Galileo Galilei (1638) Johann Bernoulli (1696) Johann Bernoulli Jacob Bernoulli Isaac Newton Gottfried Wilhelm Leibniz Guillaume l'Hospital Ehrenfried Tschirnhaus Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 5 Brachistochrona - řešení Křivka, která spojuje dva dané body A a B v homogenním tíhovém poli tak aby volně puštěné těleso dorazilo z bodu A do bodu B v nejkratším čase. A x ds y B y y = y(x) ... ? Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 6 Variační problém Variační funkcionál Variační problém Zobrazení definované na množině M křivek (ploch,....) integrálem Variační problém Kritické body F(C) C C+δC Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 7 Variační princip ve fyzice Variační princip klasické mechaniky Skutečnými trajektoriemi částic nebo jejich soustav jsou ty, podél nichž nabývá jistý integrál (variační funkcionál) zvaný akce stacionární hodnoty. Variační princip teorie pole – pohybové rovnice 8 Příklady Mechanika 1. řádu Teorie pole (mechanika kontinua) nevariačnost Mechanika 1. řádu Teorie pole (mechanika kontinua) x x(t) (u) (x) 9 Matematická formulace variačních teorií geometrická struktura podkladových prostorů geometrické objekty pro popis veličin variační ekvivalence triviální variační problém variačnost pohybových rovnic (inverzní problém) integrabilita lokálnost a globálnost 10 Podkladové prostory Fibrované variety a jejich prodloužení Jrγ(x) πr,1 J1Y ... první prodloužení Y dim J1Y = n +m+nm {x} x Rm x Rnm ... (fázový prostor) J1γ(x) π1,0 γ(x) Y ... totální prostor dim Y = n +m, např. Y = Rn+m {x} x Rm ... (konfigurační prostor) π Ω X ... báze (prostor parametrů, čas) dim X = n, např. X = Rn x 11 Souřadnicové systémy Fibrované systémy na Y Asociované systémy na X Asociované fibrované systémy na JrY V _ V 12 Geometrické objekty – I vertikální Vektorová pole πr – projektabilní πr – vertikální ξ π γ ξ0 x Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 13 Geometrické objekty - II Diferenciální formy (antisymetrická tenzorová pole na JrY ) horizontální kontaktní jednoznačný rozklad ξ3 ξ2 ξ1 14 Variační funkcionál Lagrangeova struktura r – tého řádu Akce, stacionární body γτ γ Ω 15 Obecné problémy variačnosti Triviální variační problém Najít jádro E-L zobrazení všechny lagrangiány r – tého řádu s identicky nulovými E-L výrazy (levé strany pohybových rovnic) Klasické řešení v mechanice: Inverzní variační problém Kritéria, zda dané pohybové rovnice vzešly z variační úlohy "variační" zobecněné síly, podmínky pro "hmotnosti", lagrangián 16 Variační ekvivalence Variační irelevance kontaktní formy E-L zobrazení, irelevance vnější derivace kontaktní formy, Lepageův ekvivalent Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 17 Variační ekvivalence forem Ekvivalence q-forem – fyzikální motivace Zobecnění ekvivalence 18 Exaktní posloupnosti Exaktní posloupnosti: homomorfismy abelovských grup De Rhamův komplex d 2=0 Faktorizace podle normální podgrupy hj hj+1 Im hj=Ker hj+1 Gj Gj+1 Gj+2 d d d d d 19 Variační posloupnost ... / / / ... ... F F F E d d r r d 1 ... P 2 P+1 N 1 r / F 2 r / F P r / F d 1 r ... 2 P ... E P 2 1 P- 1 20 "Fyzikální" část VP Ε: λ → Ελ Η: E → HE dynamical forms E-L forms H-S forms trivial Lagrangians Lagrangians n-forms (n+1)-forms (n+2)-forms Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 21 Aplikace – variační síly Odvoditelnost pohybových rovnic z variačního principu podmínky kladené na koeficienty rovnic. Aplikace – variační síly Klasická částice Variační síla "lorentzovského typu" zahrnuje Lorentzovu sílu i všechny typy setrvačných sil a splňuje Maxwellovy rovnice. Variační teorie ve fyzice a jejich současný aparát Informatické kolokvium 23. říjen FI MU 22 Vlastní výzkum Reprezentace variační posloupnosti formami I. Anderson Reprezentace variační posloupnosti v teorii pole (dim X > 1) na nekonečných jetech D. Krupka, J. Musilová, M. Krbek, J. Kašparová, J. Volná Reprezentace VP v mechanice (dim X = 1) na konečných jetech (vhodné pro fyziku) M. Krbek, J. Musilová Kompletní řešení problému reprezentace v teorii pole vyššího řádu na konečných jetech D. Krupka, J. Volná Alternativní řešení pro speciální případy 23 Závěr – perspektivy PV Richard P. Feynman Takové principy fascinují a vždy stojí za to poznat, do jaké míry jsou obecné. Přednášky z fyziky 2. FRAGMENT, 2001 Příroda respektuje variační princip Hezké fyzikální teorie jsou variační Proto má smysl rozvíjet pro ně matematický aparát.


Kolik větších a lepších aut si za to koupím?


source: fineweb

text: Zdrojové kódy Mozilly jsou k dispozici pod Netscape Public License, Mozilla Public License nebo jejich kombinacemi s GPL a LGPL. V současné době se Mozilla.org snaží veškeré zdrojové kódy uvolnit pod kombinací MPL, GPL a LGPL. Tyto licence umožňují přístup ke zdrojovým kódům Mozilly, jejich pozměnění a volné použití takto upravené verze. Distribuce (tj. poskytnutí pozměněné verze třetí straně) je povolena pod podmínkou, že zdrojové kódy upravené verze budou dodány třetí straně společně s pozměněnou verzí nebo budou k dispozici na Internetu. Aby byl výsledný instalátor licenčně jednotný, uvolnil jsem pod kombinací licencí MPL, GPL a LGPL i zdrojové kódy, které byly vytvořeny pro potřeby této práce a nevycházely tedy z žádného jiného licencovaného kódu. Kromě operačního systému jsem se snažil při práci využít pouze svobodného softwaru. Všechny programy, které jsem použil, jsou dostupné na Internetu pod licencí GPL nebo jinou podobnou licencí umožňující jejich volné používání. Z důvodů binární kompatibility se zásuvnými moduly je Mozillu na platformě Windows nutno kompilovat pomocí překladače Microsoft Visual C++ 6.0 a vyšší, který jsem bohužel pro potřeby této práce neměl k dispozici. Mohl jsem tedy upravovat jen tu část zdrojových kódů Mozilly, kterou lze pozměnit bez potřeby kompilace. Toto omezení však v případě Mozilly není příliš limitující z důvodu využití technologie XPFE. Jazyky, na kterých je toto technologie postavena, využívají totiž souborů ve formátech, které lze editovat přímo. Informace o původním dokumentu - Autor: Jan Matoušek


10. 5. 2010 Pubcast 03 3 komentáře: musim rict ze jsem velky fanousek pubcastu ... opravdu kefry v hospode hracu vasich kvalit jsou uber ... vcera vecer jsem si chtel dat pro opacko prvni dil a vyjukl na me novy treti ... sam doma v 10 vecer jsem nahlas rekl "no super!" ... vystridalo to cerveneho trpaslika u me v telefonu :))OdpovědětVymazat co se tyce kvality je tentokrat opravdu vyborna .. mozna az moc zbytecne ... me u tech predeslych 2 nevadilo v podstate nic tedy vzhledem k tomu v jakem prostredi se to nahrava a jakym pristrojem .. jedine co me sere je moje neznalost starych rpg (resp veskerych pac je nehraju) o kterych se bavite takze se obcas ztracim ale mam chut to napravit ;) vyborna prace panove ... BIG UP ... jen houst ... Pubcast je skutečně super nápad, jen tak dál :)OdpovědětVymazat Pripajam sa k chvale - vyborny napad a velmi zaujimava diskusia.OdpovědětVymazat


Proč ženy milují sladkosti více než muži? Čokoláda sem, oplatek tam a kilečka si přibírám. Bohužel, ale je to tak, my ženy jsme čokoholičky, které dokáží spořádat mnoho sladkého. To samozřejmě nijak neprospívá našemu zdraví a postavě. Proč jsme náchylnější ke sladkostem a jak se zbavit chutí na sladké? Biologie může za to, že většina žen miluje sladké více, než muži. Hlavním důvodem je serotonin, látka, která se nachází v krevních destičkách a částečně také v nervové soustavě. Serotonin je látka, která ovlivňuje naše nálady, chuťové projevy, ale může vyvolat také depresi nebo migrény a pocit na zvracení. A zde je hlavní důvod, proč milujeme sladké, jelikož serotonin způsobuje u většiny žen pocity štěstí a dobré nálady. Sladkosti napomáhají zvýšení serotoninu v lidském mozku a my máme pocit, že nás čokoláda děla šťastnější. Kromě sladkostí, zvedá hladinu serotoninu také estrogen, který máme v těle nejvíce během těhotenství. To je důvod, proč je většina žen nejšťastnější právě v této fázi života. Z biochemického hlediska na sladké náchylnější než muži, avšak to neznamená, že musíme konzumovat sladkosti ve velkém. Bohužel obchodní řetězce si naši náchylnost dobře uvědomují a lákají nás na čokoládu, bonbony, zmrzliny a jiné sladkosti. Další důvod, proč máme často chuť na sladké, je slezina. Pokud má člověk oslabenou slezinu, tak je u něj vyvolán pocit na sladké. Podobně to bývá také u oslabených jater, kdy máme chuť zase na kyselé. Nemusíme se nijak děsit, že bychom měli zdravotní potíže, pokud máme chuť na sladké. Slezina se podílí na tvorbě krve. Před a během menstruačního cyklu dochází ke zvýšené tvorbě krve a naše slezina je tímto procesem oslabená. Dámy, ještě jste si nevšimly, že více mlsáme právě během menstruačního cyklu? Nyní víme proč. Třetím hlavním důvodem chutí na sladké se týká stejně žen, ale i mužů. Cukr je pro náš mozek jako droga, snadno si na něj zvyká a po delší konzumaci sladkostí, začne cukr vyžadovat. U nás se opět projeví neodolatelná chuť na sladké. Pokud jsme cukroví závisláci, tak musíme tuto závislost odbourat. Existují dva přístupy, jak se chutí na sladké zbavit, buď radikálně, nebo pozvolně. Pokud víme, že máme silnou vůli, a když se k něčemu rozhodneme, tak své zásady dodržíme, je pro nás jistě lepší cestou zatrhnout všechny sladkosti teď hned. Naše “odvykačka“ bude kratší, ale bude chtít hodně silné vůle. Pokud však víme, že vůli nemáme, tak bychom měli zvolit pozvolnou cestu, aby se nám nestalo, že dostaneme obrovskou chuť na sladké a sníme toho daleko více, než normálně. Pozvolna nahrazujeme sladkosti zdravější variantou, a tou je ovoce. Ano, to také obsahuje cukr, ale daleko v menším množství a v jiné formě, než klasické sladkosti. Sladkosti a cukr obecně, naše tělo k životu vůbec nepotřebuje. To ale neznamená, že pokud si někdy dáme kousek čokolády, tak bychom se měli bičovat a propadat depresi. Sladkosti jsou zpříjemněním našeho života, a udělat si občas radost je zdravé. Měli bychom se držet zásady, že všeho musí být s mírou. A to ať jde o sladkosti, tak i dodržování zdravého životního stylu. Pokud budeme po konzumaci nezdravého jídla, propadat depresi a říkat si, jak jsme zklamali sami sebe, dojde v našem těle k produkci kortizolu, který způsobuje lepší ukládání tuků. Naše výčitky svědomí, způsobí pouze to, že přibereme více. Když si něco nezdravého dopřejeme, tak si to zkusme vždycky užít, a to během samotné konzumace, tak i po ní, až budeme tvrdě cvičit a ty čokoládičky shazovat.


text: Když máte peníze, ale není jich zas tak moc (cca do 500 000 korun), stačí vám velmi konzervativní spoření typu stavební či spořicí účet. Když máte peněz opravdu hodně (cca nad 5 000 000 korun) a ukládáte je konzervativně, v podstatě si jen zajistíte, aby neklesala jejich hodnota. Když máte peněz něco mezi tím, máte tolik, abyste si mohli udělat rezervu a zbytek uložit tak, aby vám vydělal další peníze. Držte se přitom následujících doporučení. Měli byste mít konzervativně uložený majetek například v nemovitostech (které pronajímáte), na spořicím účtu, ve stavebním spoření či penzijním připojištění. Teprve s dalšími volnými penězi obchodujte. Dát na burzu všechno je čirý nerozum – riziko propadu existuje a příběhy lidí, kteří investovali a prodělali, jsou odstrašující. Obchodování na burze se pro vás nehodí, když máte jen "pár korun" navíc. Minimum volných peněz, se kterým byste měli počítat je 100 000 korun, ale optimální částka je alespoň 300 000 korun. Menší částku nemůžete efektivně rozložit a investice je o to víc riziková. Příliš výhodná není ani strategie pravidelně nakupovat za malou částku – takhle se rozkládá riziko při nákupu podílových fondů, u akcií je výhodnější vrhnout se do obchodů s již naspořeným kapitálem. Pokud umíte opravdu dobře anglicky, můžete obchodovat sami. Není to však jen tak. Museli byste si otevřít obchodní účet (zkusit můžete třeba americkou burzu přes Interactive Brokers). Měsíční poplatky za možnost obchodování, poskytnutí software a informace se pohybují okolo 150 dolarů, pak se platí cca 1 až 2 dolary za každý obchod. Opravdu dobrá angličtina ale znamená, že umíte podstatně víc, než objednat si kávu a zeptat se na cestu – obchodování není nic jednoduchého, když to máte provozovat v češtině, natož anglicky. A v neposlední řadě samostatné obchodování stojí dost času – od 15:30 (do 22:00) kdy se rozjede americká burza sedíte u počítače a obchodujete. Když to neděláte, nejspíš proděláte. Samostatné obchodování je ideální pro ekonomicky vzdělaného bohatého důchodce, který má dost času, odvahy, peněz a zkušeností. Sledovat je třeba informace o firmách, výroční zprávy, situaci na trhu, důležité jsou i personální změny, obchodní partneři, nové produkty... Obchodovat "sami" můžete zprostředkovaně i přes českou firmu – stačí se zaregistrovat u nějaké makléřské společnosti. Výhodou je, že vaše angličtina nemusí být bezchybná, měsíční poplatky na sebe vezme makléř a dočkáte se i možnosti konzultací. Nevýhodou jsou relativně vysoké poplatky za obchod (5 až 15 dolarů v případě, že příkazy podáváte přes internet, ale i 75 dolarů, když využijete služeb osobního bankéře). To, že vás obchodování bude stát spoustu času, přitom platí stále. Udělejte si demo účet u některého obchodníka a zkuste si obchodovat "jako" s imaginárními penězi. Nenaučíte se sice vše, protože s opravdovými penězi je ve výsledku investování emocionálně jiné, ale některé věci přeci jen vychytáte. Vyzkoušet můžete třeba www.fio.cz, www.xtb.cz, www.saxobank.cz, www.patria-forex.cz ... Společnosti také nabízejí investiční semináře – účast na nich vás k ničemu nezavazuje a můžete tam třeba konzultovat své nejasnosti. Tipy na investování najdete i na www.brokerjet.cz. Spoustu praktických zkušeností přináší www.fxstreet.cz nebo například časopis Fond Shop. Když budete posílat peníze na zahraniční účet, počítejte s poplatky za zaslání peněz do ciziny. Využijte služeb malých bank. V Equa, Zuno, Air, Fio jsou poplatky nižší, celkově se i při platbách mimo Evropu vejdou do 300 korun. Jinde se obvykle platí procento z odeslaných peněz či do horního limitu takového poplatku, který je třeba u České spořitelny 1 500 korun. Důležitý je také kurz, za který nakupujete – pokud je dolar zrovna drahý, proděláváte. Stanovte si systém a pak ho disciplinovaně dodržujte. A s chladnou hlavou. Největší problém bývají nezvládnuté emoce a jimi ovlivněné nákupy a prodeje. Nikdy nenakupujte za všechno jedny cenné papíry. Ani kdybyste měli zaručeně dobrý tip od makléře, od kamaráda, zevnitř firmy.... Maximálně 5 až 10 procent peněz do jednoho obchodu. Rozumné je investovat i do různých odvětví a nedávat vše například do akcií technologických firem. Nenakupujte jen akcie. Nějaké peníze vložte třeba do komodit, i tím se rozkládá riziko. Hned na počátku byste měli mít jasno v jednom: žádná akcie není tak dobrá, aby její cena stále jen stoupala. Při nákupu si stanovte hranici zisku, které chcete dosáhnout, a až se tak stane, prodejte. Jestli v dalších dnech cena akcie dál poroste, nelitujte – vy jste vydělali akorát, vše další by bylo zbytečné riziko. Stanovte si také, kolik můžete prodělat, takzvaný stop loss – když hodnota akcií klesne například o 10 procent, nekompromisně prodejte. Vyšší riziko si nemůžete dovolit. Možná se hned další den vše otočí a tatáž akcie vydělá, opět však platí – vy si nemůžete dovolit riskovat, že by poklesly ještě víc. Samotné sledování cen přitom zas tak složité není – obchodní systémy umožňují obě hodnoty, spodní i horní, nastavit automaticky už při koupi. Když se někomu na burze daří, může snadno nabýt dojmu, že vše je jednoduché, a že v tom umí chodit a začne riskovat. K velkému riziku patří nákup na páku. Zjednodušeně: máte milion a díky páce můžete nakoupit akcie za dva miliony. Zisk ze dvou milionů je váš, po ukončení obchodu zaplatíte jen malý poplatek. Váš zisk roste v násobcích. Ale naopak, když cena akcií klesá, klesá zisk též násobně, ztrátu totiž vždy platíte vy ze svého. Snadno můžete prodělat vše a ještě dlužit.


4. 10. 2016 GP2X Samotná myšlenka emulace je lákavá - však kdo nikdy neemuloval, tomu jistě ušly hromady skvělých titulů. Já sám jsem na přelomu století emulaci notně holdoval a díky vestavěné funkcionalitě savestatů jsem dohrál celou řadu her. Po určité době mne ale emulace začala nudit - byl jsem zahlcený hrami a nevěděl jsem, kam dřív skočit. Hry jsem si přestal užívat, protože jsem se nemusel snažit, postrádalo to atmosféru. Asi posledním pokusem využívat emulátory, byla dlouhodobá zápůjčka zařízení GP32. Od té doby jsem emuloval čistě kvůli testování her, které jsem pak sháněl na eBayi.. 20. 9. 2016 Megaman 7 OK, tak tohle byl "eye opener" pro mne. I když můj respekt a obliba série nezná mezí, počet dohraných titulů se limitně blíží nule. Je to myslím zřejmé - obtížnost těchto her je přímo legendární a jediný rozumný způsob je neustálé opakování do zblbnutí. Hry mne vždycky bavily, ale ne zas tak moc na to, abych u nich vydržel tolik času na nějaké zvládnutí. Obvykle nemám problém porazit tři čtyři bossy, ale pak nějaksi končím s náladou. Megaman 7 vyšel pro SNES v roce 1995, v podstatě na konci éry šestnáctibitů a proto usuzuji, že jde o titul s nižší obtížností, přístupnější širší veřejnosti. Navíc jde o první a prakticky jedinou hru pro SNES v sérii, dosud šlo o NESové tituly (POZOR - záměrně vynechávám Megaman X subsérii, ta vyšla na SNES již v roce 1993). Jedině tak si totiž svedu vysvětlit, že jsem porazil první čtyři bossy více méně s prstem v nose, abych se dočkal velkého prozření. 21. 7. 2015 Axelay Sám se záměrně vyhýbám sbírání her. Nechci být, necítím se sběratelem, jsem hráčem. Občas se ale stane, že se tyto dva směry vzájemně protnou. Po hře Axelay jsem nikdy zvlášť netoužil, přestože jsem věděl, že se tato raketková střílečka mnohokrát probojovala do TOP seznamů nejlepších her pro SNES. Měla pro to dispozice - tvůrci z Konami, kteří pak založili studio Treasure, inovativní využívání grafického režimu Mode7 a i vhodné načasování pro vydání na západě - tedy v roce 1992, kdy byl SNES na západě relativní novinkou a potřeboval nové hry. Věřil jsem tomu, že se jedná o nadprůměrnou hru, ale spíše "lehce nadprůměrnou", o které bych neřekl nic extra dobrého ani špatného. Stranou uvedu, že se mi název této hry dlouho pletl s klasikou Act Raiser, po kterém toužím mnohem více... no ale to stranou. Teprve osmdesáté číslo magazínu Retrogamer mne trklo, že když Axelay věnují obálku a slušnou řádku stránek, že bych se asi měl o titul více zajímat. A náhoda tomu chtěla, že jsem našel na eBayi slušný kousek za přijatelnou cenu. Šup s tím do konzole! 20. 7. 2015 Mario Paint Odjakživa jsem tíhnul k počítačové grafice. Už jenom vize toho, že obraz v televizi nepřichází z nějaké antény, ale je generovaný v krabičce položené na 1000 stole, mi přišel rajcovní. Člověku to dalo pocit, že je pánem obsahu v televizi, už tehdy všemoceného média. Moje první pokusy na Didaktiku (příkazy DRAW, POINT a CIRCLE) nebyly úplně slavné, také trvalo dlouho, než jsem pochopil atributové barvy (to až když jsem si hrál s assemblerem), leč další logický krok byl na Amize v DPaintu, PPaintu a zejména Brilliance. I pár animací jsem dokonce udělal. Opět vděčnou inspirací byl ručně animovaný TOP GUN, ale to už jsem tušil, že doba Amigy končí. Přešel jsem posléze na Photoshop, ještě později na různé CAD systémy a 3D Studio, což společně v kombinaci s explozivně se rozvíjející 3D grafikou ve hrách dávalo nejvíce smyslu. Bylo super, že jsem si to celé mohl osahat takříkajíc z druhé strany. Jedna věc mi ale utkvěla v hlavě a sice jedenáctý díl pořadu Bad Influence, který jsem viděl zhruba v době, kdy jsem pařil na Amize nejvíc. A klesla mi čelist, klesla. Tolik věcí, co šlo v Mario Paint dělat! Jasně, dneska bych to na Amize naklikal levou zadní, ale tehdy to byl dětský sen! Nějak jsem po titulu intuitivně toužil, no neměl jsem (a nikdo v okolí) SNES, takže jsem si o tom mohl nechat jenom zdát. Inu, nastal ten správný čas - můj syn je ve věku, kdy ho malování v Brilliance moc nebaví pro suchopárnost prostředí a tak se Mario Paint setkal s ohromným úspěchem. A to nejen u mého synka, ale také u mne samotného. Vážně je to super kousek softwaru! 30. 12. 2014 Stunt Race FX (+rodičovské okénko) Oukej, po téhle hře jsem rozhodně netoužil a vlastníkem jsem se stal jedině proto, že jsem ji dostal v balíku s jinými hrami, které jsem chtěl. Cvičně jsem ji vrazil do SNESu a chvíli jsem si ji zahrál. No... nelíbila se mi. Je to podobný případ, jako nedávno se Star Foxem - ona ta vektorová grafika je v rámci SNES platformy opravdu úžasná (a Stunt Race FX navíc disponuje vylepšeným Super FX čipem v cartridge), ale i s přihlédnutím k datu vydání jsem hodně chladný, protože tou samou dobou jsem na PC proháněl mnohem pokročilejší tituly (například Stunts). Nedostatečná snímkovací frekvence je dalším problémem - tohle má tak 10 fps s odřenejma očima. A poslední postřeh byl, že hra je neskutečně chudá. Pár krátkých tratí, tři auta a pár nudných menu s šumem v pozadí a nevýraznou hudbou. Přesto jsem toužil o hře alespoň něco napsat, ale nenacházel jsem těch správných slov. Takže jsem to odložil na "neurčito" a to neurčito přišlo právě teď. 25. 11. 2014 Star Fox I když se hra v Evropě jmenuje Star Wing (a pokračování Star Fox 64 dostalo název Lylath Wars, aby se to nepletlo), pro mne je to jenom Star Fox. Naliji čistého vína. Vůbec nechápu, proč je kolem této hry takový rozruch. V kontextu doby jsem v roce 1993 snil o Doomovi, takže orgastické výkřiky nad FX čipem mne nechal chladným. Primitivní vektorová grafika, která by se dala dost dobře přirovnat třeba k Retaliatorovi F-29 (kteréhož jsem v tu samou dobu proháněl na gymnaziální 386, případně na holé Amize 500...) v mých očích nevytvářela oslnivý doj 1000 em. Přesto jsem hru vždy respektoval a říkal jsem si, že až vyrostu, pořídím si originál na SNES a propadnu jejímu kouzlu později, což je u mne normální. Asi před měsícem se mi podařilo vychytat slušnou cenu na eBayi a hra putovala okamžitě do konzole. 22. 7. 2013 Earthbound - první dojmy 1000 Herní série Earthbound (originální název Mother) je opředena tajemstvím. Nikdo o ní nic neví a přitom na internetech najdete silnou fandovskou základnu. Dočtete se, že hra je pověstná svým humorem, ale to je asi tak všechno. Druhou úroveň mysterie vytváří pak fakt, že hra to měla mimo Japonsko celkem těžké. První díl hry Mother se ze země vycházejícího slunce nikdy oficiálně nedostal (NES, 1989; GBA verze pak 2003), druhý díl se dostal alespoň do USA, avšak jen jako "Earthbound" bez číslovky (SNES, 1995) a třetí díl je opět jen v Japonsku (GBA, 2006). To je u kultovních her skoro typické. Sice jsou k dispozici emulátory a dokonce i fandovské překlady, ale něco tady prostě nehraje. Nintendo se ale zřejmě rozhodlo posílit svou platformu WiiU tím, že znovuvydá Earthbound, respektive její druhý díl, poprvé také oficiálně v Evropě. Však fandové si to koupí tak jako tak a deset dolarů za takovou hru není špatná cena. Za cenu nulového vývoje tak mohou získat prodejní hit. Sám jsem ale hru koupil prostě proto, že když už za ni zaplatím, donutím se ji hrát. A snad odhalím její kouzlo. 19. 12. 2011 Killer Instinct Kdo zavinil, že jsem na blogu nepsal ještě o této bojovce? To je pořád Street Fighter, Marvel vs Capcom, Tekken, Soul Calibur, Virtua Fighter, GGPO, International Karate, Otík a Vánoce, Body Blows a Mortal Kombat... a kde je Killer Instinct? To musím napravit. 24. 6. 2011 Wizardry Série Wizardry má skoro stejně pohnutý osud, jako série Ultima, ne-li pohnutější. Vliv Wizardry na počítačové hry se nedá oddiskutovat, beze sporu můžeme hovořit o prazákladech žánru počítačových RPG, v počátečním období tedy spíše dungeon crawlerů. Podobně, jako Richard Garriott, za sérií Wizardry stojí po většinu doby jenom pár lidí s nepříliš ucelenou, téměř náhodou vizí, která až postupem času nabrala na obrátkách, až vyústila v neodvratný zánik. Firma Sir-Tech nám nechala v herní historii pouze dvě značky, ale za to s masivním vlivem. Krom Jagged Alliance jsou to právě Wizardry. (Následující text má 25 normostran, tak bacha). 14. 6. 2011 Ultima Je téměř až s podivem, jak se jedna z nejdelších RPG ság v historii vytratila z po 1000 vrchu zemského – vyjma Ultimy Online - jen těžko hledat nějaké stopy. Napsat něco o sérii Ultima jsem plánoval už delší dobu, ale chyběla mi k tomu jedna věc – zkušenosti. A to je u RPG problém. Totiž Ultimám jsem se historicky věnoval velice nesoustředěně. Snad první jsem hrál Ultimu Underworld v dřevních PC dobách, ale nejvíce jsem si „nastudoval“ přo vytváření databáze pro staré dobré RPGhry.cz. Tam jsem v rámci testování funkčnosti sepisoval i krátké minirecenze, které se ovšem postupem času rozvinuly v poměrně soběstačná literární díla (i když nutno přiznat, že na většinu oněch výtvorů nejsem zrovna hrdý). Takže stručně se dá říci, že s každou Ultimou mám něco málo zkušeností, s některými více, si jinými méně a s vybranými opravdu hodně moc. (Následující text má 40 normostran, tak bacha). 16. 9. 2009 Turtles in Time Nebudu lhát - v dětství jsem byl obrovský fanoušek Ninja Korytnačiek. Sám jsem si dokonce kreslil komixy, někde ve třetí třídě, no jsou ztracené v prachu doby. Neměl jsem bohužel peníze na to, abych si kupoval všechny ty úžasné plastové hračky a figurky, které jsem pak záviděl při návštěvách v německých supermarketech. Dokonce i dneska, když vidím někoho se solidní sbírkou plastových reklamních objektů, se ve mně maličko dme žárlivost. No představte si, kde bych dneska mohl být, kdybych v dětství měl k dispozici tyto hračky! To bych možná měl i průmyslovku! "Naštěstí" začátkem devadesátých let u nás proběhla vlna "nenápadného merchandisingu", kdy jsme se na nejrůznějších místech setkávali s placenou reklamou, vymývající mozky, ovšem bylo to podávané tak, že jsme to žrali, jako chybějící prvek kultury ze západu. Přirozená věc. Za jednu z předních věcí tedy musím jmenovat šílenou propagaci v časopise ABC (který pořád zbožňuji - asi až do roku 1995 jsem jej pravidelně odebíral a mám doma svázané skoro všechny ročníky, co naši kupovali starším bratrům). Jednak ta 1000 m byla soutěž se žvýkačkami Želvy Ninja a pak časem dokonce papírové modely vozítek, do kterých pasovaly plastové figurky. Pak ještě byly nějaké žvýkačky s bankovkami, za které šlo koupit nějaké ceny (nám posloužily na skautském táboře v improvizovaném casinu... to byl masakr na tu dobu). Už si to nepamatuju přesně, ale i dneska mne občas probudí sen o Čaulířích, ale to je už opravdu mimo téma. Automatová i SNES verze nemá problém v grafickém designu, kdy nižší počet barev reflektuje původní seriál. Prostě Želvy Ninja - na obrazovce, plátně, v časopisech a hlavně v našich duších. A samozřejmě v herních konzolích a počítačích, ve formě počítačových her. Verze pro Genesis se jmenuje Hyperstone Heist - čert ví proč. Liší se minimálně. Moc se jich ke mně nedostalo. Určitě nejraději jsem hrál v emulátoru NES "trojku", která obsahovala asi tak všechno, co bych od klasické beat'em'up očekával. Ovšem později jsem začal zjišťovat, že se za nejlepší hru s Želva Ninjami (a potažmo za nejlepší beat'em'up) považuje Turtles in Time. Nedalo mi to a o hru jsem se začal zajímat - přesněji řečeno o remaku z automatů pro SNES, který je v mnohém identický nebo dokonce vylepšený. Nedalo to moc práce a z Aukra mi přisvištěla cartridge. Založil jsem ji do archivu, že se k ní příležitostně dostanu. Nedávno nám na Playstation Network vyšla demoverze "TMNT Turtles in Time - Re-Shelled", kterou jsem se zájmem vyzkoušel. Hra mi ovšem přijde nemastná, neslaná, s divnou grafikou (patrně podle nového seriálu) a trochu tužším ovládáním. Každopádně mne to motivovalo, abych vytáhl SNES a porovnal minimálně první level, který je obsažen v demu, s originálem. Celkem rychle mi došlo, v čem je problém. Ztráta atmosféry. Zatímco SNES verze má osobitou, ručně kreslenou grafiku, novější 3D verze je příliš "umělá" abych tak řekl. Samotná hratelnost je na prakticky stejné úrovni, nová verze obsahuje multiplayer pro čtyři hráče, jak tomu bylo na původním automatu (SNES i Genesis verze mají mutliplayer jenom pro dva), jenom to člověka nebaví tak sledovat. Automatové řežby jsou nejlepší ve 2D spritovém zpracování, kdy je mimika tváří snadno rozeznatelná a komika scén záměrně přehnaná - a je to hráčem přijato bez výhrad. To samé v plastikovém stylu už nevypadá tak zajímavě, spíše obyčejně. Na nějakou hodinku jsem se ale zasekl na SNESu a docela mne to chytlo. Nikdy jsem nebyl extra přeborníkem na tento typ her, ale velice mne baví, to se musí nechat. Vhodně nastavená obtížnost člověka motivuje a nové typy nepřátel, prostředí a vychytávky v levelu jsou rovněž atraktivní. Přitažlivá hratelnost je dobrým znakem nadprůměrné hry. Na druhou stranu její masová popularita vychází skoro jistě z roku uvedení na automaty (1991) a možnost čtyřhry. Želvy Ninja byly zkrátka v kurzu. No nic, Re-Shelled je dalším příkladem, kdy remake zaostává za originálem, i když se to vlastně nedá moc přesně definovat - na SNESu to baví, na PS3 to zkrátka "není ono". Ale vysloveně srágora to také není. Když mám výběr dát dvě stovky za originál nebo podobnou sumu za remake, mám velice jasno. Cowabunga! 3. 7. 2008 Obtížnost ve hrách - 1994 Když jsem se mi 1000 nule zmínil o Metroidovi, hned mne trklo, že šestnáctibitovou éru nejlépe shrnu pod hru typu Super Metroid. Původní Metroid je hopsačkoidní střílečka s lovkyní lebek Samus Aran, jedna z nejvíce sexy postav osmibitové éry. Nenechte se ale zmást, většinu hry chodí Samus oblečená v drsném kosmickém skafandru a je ozbrojená až po zuby: Každopádně - druhý díl vyšel na GameBoy a byl také dobrý - leč třetí díl - Super Metroid, je již na SNES a nedávno jsem se do něj pustil, jelikož má jít údajně o jednu z nejlepších her na SNES vůbec. A hned mi to připomnělo, že obtížnost ve hrách je pojem relativní v čase. Hned z kraje - Super Metroid není "tak děsivě" obtížný, jako jeho předchůdce. Po povinném úvodu a nabytí základních schopností a zbraní začíná poctivé zkoumání okolí. Však si prohlédněte mapu hry - jedno políčko je jedna obrazovka. Jak je vidět, rozlehlost je v tomto případě opravdu gigantická - tím se liší například od zmíněného Megamana. Není těžké hru dohrát, co se samotného mačkání tlačítek týče, ale spíše je těžké udržet v hlavě pozice důležitých míst, které postupně s nově nabytými schopnosti navštěvujeme a při každé návštěvě se dostáváme hlouběji a hlouběji, k jádru věci. Ne snad, že by bossové situaci zlehčovali. Dalším podobným příkladem je Legend of Zelda - Link to the Past. Tato hra je opět v jádru věci teoreticky jednoduchá, ale stejně jako Super Metroid - její obtížnost je skryta v důmyslně sestavených levelech, kdy po studiu mapy musíme odhalit tajné místnosti, které jsou ovšem potřebné k dohrání hry. Navíc celá hra má dvě verze - temnou a světlou - a v každé jsou jiné podzemí a jiné herní mechanismy. Jde o jednu z nejvíce detailně nadesignovaných her všech dob. Opět pro představu - (datově poměrně velká!) mapa celého světa - ale k této rozloze přidejte ještě jednou to samé v černém vydání a hlavně - desítku vícepatrových dungeonů, kde jsou ty největší zákysy. Hru jsem dohrál (na GBA) a její obtížnost řadím mezi střední. Problém je ale ve velké rozsáhlosti hry, kdy se člověk velice snadno zapomene, co má kde vlastně udělat a prostě se ztratí - což hrozí hlavně tehdy, když hru na chvíli odložíte (a toto platí i pro Super Metroid - jak dva dny nehraju, je to fuška se do toho dostat). Navíc některé prostoro 1000 vé hádanky nemají úplně logiku, prostě musíte zkoušet v nějaké lokalitě pixel po pixelu, jestli najdete správné místo. Stejně tak vás hra příliš neomezuje co do volnosti pohybu, takže skoro od začátku hry máte k dispozici několik stovek až tisíců herních obrazovek, které ale mají smysl procházet jen v jednom pořadí (hra je striktně lineární), takže cokoliv jiného je v podstatě bloudění. A to je ten problém. Pravdou ale je, že narazím-li na tento typ her, s takto stavěnou obtížností, jsem mnohem méně frustrován, než u her s nekonečným množstvím nepřátel - možná proto nejvíce miluji hry na přelomu 16 a 32 bitů, tj. okolo těch let 1993-1995, protože ty hry byly výzvou ne pro akci, ale pro rozsah. Pokořit takovou hru nemuselo být nutně těžké, jako spíše zdlouhavé - avšak nemyslím to pejorativně. Autoři těchto her nemohou být kritizováni za nehratelnou obtížnost, ale naopak hráči mohou být kritizováni za lenost a netrpělivost. Zároveň s tím ale dneska narážíme na ten problém, že herní délka těchto her je dneska neúnosná. Zatímco osmibitové hry mají instantní hratelnost, kterou můžeme začnout i ukončit prakticky kdekoli, tyto hry se musí hrát několik hodin denně - mnohdy dlouhé týdny i měsíce, abychom nakonec měli (bez jakékoliv podpory ze strany zkušenějších kamarádů nebo návodů z internetu) za sebou stovky nahraných hodin bez dokončené hry - ne snad, že bychom se nudili. To tyto hry dneska vyřazuje z možnosti pořádného zahrání. Ona ta frustrace, kdy máte v Indiana Jonesovi měsíc zákys, se po pubertě začne prohlubovat, takže se musím veřejně přiznat, že Link to The Past jsem dohrál se třemi nakouknutími do návodu. Díky tomu jsem ji pokořil za necelých padesát hodin (jinak poctivého bloudění). Dneska spíše uvítám pokračování Zeldy, jako je Minish Cap nebo Phantom Hourglass, který se od Link to the Past liší zejména tím, že nám zmenšují možnost bloudit přirozeným omezením hranic herního světa. To umožní se soustředit na dílčí problémy mnohem lépe, než prolézání stopadesáti obrazovek "kam jsem to měl donést tu houbu - nebyl jsem už tady?". Ale ta výzva tady je, takže Super Metroida pokořím! Nenechte se ale zmást, většinu hry chodí Samus oblečená v drsném kosmickém skafandru a je ozbrojená až po zuby: Každopádně - druhý díl vyšel na GameBoy a byl také dobrý - leč třetí díl - Super Metroid, je již na SNES a nedávno jsem se do něj pustil, jelikož má jít údajně o jednu z nejlepších her na SNES vůbec. A hned mi to připomnělo, že obtížnost ve hrách je pojem relativní v čase. Hned z kraje - Super Metroid není "tak děsivě" obtížný, jako jeho předchůdce. Po povinném úvodu a nabytí základních schopností a zbraní začíná poctivé zkoumání okolí. Však si prohlédněte mapu hry - jedno políčko je jedna obrazovka. Jak je vidět, rozlehlost je v tomto případě opravdu gigantická - tím se liší například od zmíněného Megamana. Není těžké hru dohrát, co se samotného mačkání tlačítek týče, ale spíše je těžké udržet v hlavě pozice důležitých míst, které postupně s nově nabytými schopnosti navštěvujeme a při každé návštěvě se dostáváme hlouběji a hlouběji, k jádru věci. Ne snad, že by bossové situaci zlehčovali. Dalším podobným příkladem je Legend of Zelda - Link to the Past. Tato hra je opět v jádru věci teoreticky jednoduchá, ale stejně jako Super Metroid - její obtížnost je skryta v důmyslně sestavených levelech, kdy po studiu mapy musíme odhalit tajné místnosti, které jsou ovšem potřebné k dohrání hry. Navíc celá hra má dvě verze - temnou a světlou - a v každé jsou jiné podzemí a jiné herní mechanismy. Jde o jednu z nejvíce detailně nadesignovaných her všech dob. Opět pro představu - (datově poměrně velká!) mapa celého světa - ale k této rozloze přidejte ještě jednou to samé v černém vydání a hlavně - desítku vícepatrových dungeonů, kde jsou ty největší zákysy. Hru jsem dohrál (na GBA) a její obtížnost řadím mezi střední. Problém je ale ve velké rozsáhlosti hry, kdy se člověk velice snadno zapomene, co má kde vlastně udělat a prostě se ztratí - což hrozí hlavně tehdy, když hru na chvíli odložíte (a toto platí i pro Super Metroid - jak dva dny nehraju, je to fuška se do toho dostat). Navíc některé prostoro 1000 vé hádanky nemají úplně logiku, prostě musíte zkoušet v nějaké lokalitě pixel po pixelu, jestli najdete správné místo. Stejně tak vás hra příliš neomezuje co do volnosti pohybu, takže skoro od začátku hry máte k dispozici několik stovek až tisíců herních obrazovek, které ale mají smysl procházet jen v jednom pořadí (hra je striktně lineární), takže cokoliv jiného je v podstatě bloudění. A to je ten problém. Pravdou ale je, že narazím-li na tento typ her, s takto stavěnou obtížností, jsem mnohem méně frustrován, než u her s nekonečným množstvím nepřátel - možná proto nejvíce miluji hry na přelomu 16 a 32 bitů, tj. okolo těch let 1993-1995, protože ty hry byly výzvou ne pro akci, ale pro rozsah. Pokořit takovou hru nemuselo být nutně těžké, jako spíše zdlouhavé - avšak nemyslím to pejorativně. Autoři těchto her nemohou být kritizováni za nehratelnou obtížnost, ale naopak hráči mohou být kritizováni za lenost a netrpělivost. Zároveň s tím ale dneska narážíme na ten problém, že herní délka těchto her je dneska neúnosná. Zatímco osmibitové hry mají instantní hratelnost, kterou můžeme začnout i ukončit prakticky kdekoli, tyto hry se musí hrát několik hodin denně - mnohdy dlouhé týdny i měsíce, abychom nakonec měli (bez jakékoliv podpory ze strany zkušenějších kamarádů nebo návodů z internetu) za sebou stovky nahraných hodin bez dokončené hry - ne snad, že bychom se nudili. To tyto hry dneska vyřazuje z možnosti pořádného zahrání. Ona ta frustrace, kdy máte v Indiana Jonesovi měsíc zákys, se po pubertě začne prohlubovat, takže se musím veřejně přiznat, že Link to The Past jsem dohrál se třemi nakouknutími do návodu. Díky tomu jsem ji pokořil za necelých padesát hodin (jinak poctivého bloudění). Dneska spíše uvítám pokračování Zeldy, jako je Minish Cap nebo Phantom Hourglass, který se od Link to the Past liší zejména tím, že nám zmenšují možnost bloudit přirozeným omezením hranic herního světa. To umožní se soustředit na dílčí problémy mnohem lépe, než prolézání stopadesáti obrazovek "kam jsem to měl donést tu houbu - nebyl jsem už tady?". Ale ta výzva tady je, takže Super Metroida pokořím! Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


text: Možnosti absolvování základního výcviku v ČR Se začátkem nového roku jsme pro Vás připravili novou sérii článků, zabývající se jednotlivými možnostmi absolvování tzv. základního výcviku pro zájemce z České republiky. Základní výcvik je termín, který používají převážně novopohanské tradice pro uvedení zájemce do daného směru. Obvykle trvá kolem jednoho roku - někdy je doba stanovena na rok a den, jindy na třináct měsíců nebo není stanovena vůbec. Během tohoto období se zájemce učí o samotné tradici, božstvech a práci s nimi i o sobě samém. Kromě jiného se učí základním technikám, meditaci a v neposlední řadě i disciplíně. V tradicích konzervativnějších je tento výcvik vždy veden přímo mezi dvěma lidmi (či uchazečem a celým covenem či jeho částí) a vede k následné iniciaci do tradice, jiné však umožňují i distanční formu výcviku. A to jak ve formě studia s konkrétním učitelem či mentorem z tradice, tak formou samostudia ověřovanou např. testy. Vzhledem k tomu, že většinu práce při výcviku musí v obou případech vykonat sám uchazeč, není mezi hodnotou kontaktního a distančního výcviku obecně nikterak propastný rozdíl. Ten však mnohdy nalezneme mezi kvalitou jednotlivých výcviků - a v tomto bychom Vám chtěli touto sérií článků ulehčit výběr. I proto jsme se v minulém roce do několika podobně koncipovaných kurzů zapsali a vyzkoušeli je na vlastní kůži, stejně jako jsme oslovili absolventy dalších z nich. V článcích se tedy dozvíte nejen základní informace o dostupných možnostech s kontakty a případnou nabídkou dalšího rozšiřování znalostí, ale i hodnocení osob s vlastní nezproztředkovanou zkušeností. Seznámíme Vás s možnostmi bezplatnými, či zpoplatněnými symbolickou částkou (např. za členství v organizaci), i s výcviky placenými. Ač se to na první pohled mnohdy nezdá, možností jak se naučit základům wiccy či jiných novopohanských směrů je v České republice poměrně dost. Někdy vyžadují od studujícího znalost cizích jazyků, jindy ochotu vydat za svůj duchovní pokrok a vedení určenou částku nebo se vydat za zkušenostmi za hranice naší země. I v češtině již však můžete absolvovat velmi kvalitně koncipovaný a vedený výcvik. Vzhledem k tomu, že paleta novopohanských tradic je opravdu barevná, budeme se věnovat výcvikům mnoha různých tradic, od vlajkové lodi našeho webu - dianické wiccy, přes jiné wicca tradice, tradice druidské, výhradně ženské, či obecně pohanské a čarodějnické. Kromě možností koncipovaných jako výcvik či kurz se závěrem dotkneme i knih, určených pro samostudium obdobného rozsahu.


text: Královna Mája Mája či Mahámája byla matkou buddhy Šákjamuniho, zakladatele buddhismu. V sanskrtu i páli znamená Mája "iluzi" či "přelud". Zemřela sedm dní po Buddhově narození - narození Buddhy je většinou kladeno do roku 563 př. n. l. Narodila se v Dévadaze, malém království ve starověkém Nepálu. Vzala si krále Šuddhódanu z rodu Šákjů a přestěhovala se za ním do Kapilavastu. Jednou se jí zdálo o bílém slonu, který do ni ve snu vstoupil. Zanedlouho zjistila, že čeká dítě. Jak bylo zvykem, Mája odjela porodit do domu svých rodičů. Na cestě si chtěla odpočinout v háji Lumbiní. Když zde i s doprovodem zastavili, Mája ucítila, že porod již nelze déle odkládat a porodila tam. Podle tradice rodila ve stoje; zatímco se přidržovala pravou rukou stromu, dítě ji vyšlo z pravého boku. Malý princ dostal jméno Siddhártha.


Plzeň – Praha Autobusy Mladá Boleslav – Praha Vlaky Velké Meziříčí – Praha


Hasiči zasahovali celkem patnáctkrát - Tachovský deník Hasiči zasahovali celkem patnáctkrát TACHOVSKO - U patnácti událostí zasahovali v uplynulém týdnu profesionální hasiči ze stanic v Tachově a ve Stříbře Největší počet událostí tvoří dopravní nehody. Dopravních nehod bylo mezi patnácti zásahy plných devět. „Převážně se ze strany záchranářů jednalo o vyproštění osob z havarovaných automobilů,“ upřesnila komisařka tachovského územního odboru Hasičského záchranného sboru Tereza Čajová. Několik osob bylo při dopravních nehodách zraněno, řadě z nich hasiči poskytli předlékařskou pomoc. Jedna sobotní dopravní nehoda skončila smrtelným zraněním. Více: Silnice si vybrala další krutou daň Pětkrát vyjeli k nahlášené události zachranáři ze stanice ve Stříbře, desetkrát z Tachova. „Nejčastěji se vyjíždělo v pondělí 12. listopadu, a to celkem pětkrát,“ upřesnila Čajová s tím, že to bylo dvakrát k dopravní nehodě, dvakrát se jednalo o technickou pomoc a jednou vypršťovali hasiči osobu uvízlou ve výtahu. Nejméně zásahů, vždy po jednom denně, bylo 14. a 15. listopadu, a také v sobotu 17. listopadu.


text: Vítám Vás na našich stránkách salonu Satiry Nany Omlouvám se, ale stránky jsou nadále v rekonstrukci, do 1.6.2013 budou plně aktivní. Otevření salonu Satiry Nany od dne 2.9.2013. AKCE NA ZAŘÍ PRODLOUŽENÍ ŘAS pomocí aplikace TRSŮ jen za 290 Kč. Zapomeňte na řasenku, Vaše řasy budou výrazně husté a sexy i bez ní! Využijte naší nabídky a okouzlete své okolí svůdným pohledem. AKCE NA ŘÍJEN Kompletní kadeřnická péče jen za 399 Kč! Platí pro všechny délky vlasů. Barvení nebo melír. Mytí, masáž hlavy, vytvoření střihu na míru, foukaná, závěrečný styling. Změna je život! Dopřejte si profesionální střih vlasů, který dokonale vystihne vaší osobnost a náladu. Ať už preferujete dlouhé nebo krátké vlasy, v Kadeřnictví Satiry Nany se vám dostane té nejlepší péče. Profesionální konzultace je samozřejmostí. Před samotným stříháním si navíc užijete opravdu královskou péči. Kadeřnice vám po umytí vlasů dopřeje masáž hlavy. Ta vám pomůže od napětí a stresu, který musíte každodenně snášet. Pak už vás čeká barvení nebo melír, podle toho, co preferujte. A samozřejmě profesionální střih vlasů podle poslední módy – a podle vašich požadavků. Péče je určená pro všechny délky vlasů – stačí si vybrat, zda máte krátké, polodlouhé nebo dlouhé vlasy. Ať už chcete jen oživit váš současný účes, nebo chcete radikální změnu, v Kadeřnictví Satiry Nany se vám bude věnovat profesionální kadeřnice. Důležité je, abyste se cítila sebevědomě, příjemně a především, abyste byla svá. Okouzlete své okolí novým střihem vlasů, který vás perfektně vystihne! Pokud potřebujete více informací týkající se Kadeřnického balíčku napište na e-mail firstname.lastname@example.org.


Medúzy – jak se jim dá bránit? - Světem zvířat Domů Novinky Medúzy – jak se jim dá bránit? Medúzy – jak se jim dá bránit? Patříte-li k těm, kteří dovolenou tráví u moře velmi rádi? Dopřáváte si moře pravidelně a to několikrát do roka? Je to určitě dobře, pomůže to vám i vašemu zdraví, pokud máte nějaké ty zdravotní problémy, bude to nejlepší. Když se však koupete v moři, pak se může objevit několik problémů, které vám ono koupání může maličko znepříjemnit. Občas vám koupání v moři mohou znepříjemnit právě medúzy. Je možno se jim nějak bránit? Vyhnout se medúzám To je asi prvotní rada, kterou dostanete. Vyhněte se medúzám a nebudete řešit případné problémy. Pokud ještě nemáte vybranou destinaci, pak vybírejte takové, kde se medúzy běžně nevyskytují. Pokud však už máte dovolenou, kde se tito živočichové objevují, pak je nutno moře zkontrolovat. Obvykle se nezdržují okolo lidí s cílem jim ublížit, to právě člověk jim často nevědomky kříží cestu. Mohou se vyskytovat u hladiny nebo také na dně moře. Jsou neustále v pohybu, nikdy proto nemůžete přesně vědět, kde se objeví. Člověk na ně může narazit takřka kdekoliv. Objevují-li se žahavé medúzy, pak je dobré do vody nechodit. Medúzy, které vám mohou skutečně ublížit, mívají ve většině případů dlouhá chapadla. Některé velmi nebezpečné mívají až 30 metrů. Některé druhy zabíjejí Medúz je opravdu několik druhů, proto některé mohou také zabíjet, případně mohou způsobovat anafylaktický šok. Popálení může u některých lidí vyvolat vážné zdravotní problémy. Objeví-li se po kontaktu s medúzou spálená pokožka, problémy s dýcháním nebo dokonce dezorientace, pak je dobré zajít si k lékaři nebo vyhledat odbornou pomoci. Při popálení medúzou dojde k negativní kožní reakci. Pálení nebo bolest může odeznít asi po 20 minutách a objevuje se pocit svědění. V opačném případě se může objevit problém, musíte navštívit lékaře. medúzy. moře Předchozí článekVybíráme psa: Šiba – Inu Další článekVybíráme psa: Ši – tzu Včela medonosná – hmyz, který přináší spoustu užitku


source: wikipedia

text: Newtonův gravitační zákon je fyzikální zákon, který popisuje gravitaci jako přitažlivou sílu – gravitační sílu, kterou na sebe působí tělesa v závislosti na svých hmotnostech a vzájemné vzdálenosti. Formuloval jej Isaac Newton na základě analýzy pohybu Měsíce kolem Země, planet kolem Slunce a na základě znalosti Keplerových zákonů. Newtonův gravitační zákon je důležitou částí klasické fyziky. Není však vhodný pro velmi hmotné vesmírné objekty a rychlosti blížící se rychlosti světla, pro které platí přesnější a složitější definice gravitace obecné teorie relativity. Kvantovou teorii gravitace se zatím nepodařilo vytvořit. Formulace zákona Každá dvě tělesa o hmotnostech a , která můžeme dostatečně přesně aproximovat body, nebo jsou sféricky symetrická (jak vyplývá z Gaussovy věty) na sebe působí gravitační silou přímo úměrnou hmotnostem těles a nepřímo úměrnou druhé mocnině jejich vzdálenosti , kde G (dříve značeno ) je gravitační konstanta s hodnotou (přibližně) 6,67×10−11 m3·kg−1·s−2, m1 je hmotnost prvního hmotného bodu, m2 je hmotnost druhého hmotného bodu a r je vzdálenost obou hmotných bodů. Vektorově lze vyjádřit např. sílu působící na 1. těleso) , kde je polohový vektor (průvodič) 1. tělesa vzhledem ke druhému a intenzita gravitačního pole 2. tělesa v místě (středu) 1. tělesa. Vektor této síly leží na spojnici hmotných středů těchto těles - síla je centrální. Pokud je rozložení hmoty udáno funkcí hustoty (a je tedy zcela obecné), pak je možné gravitační sílu, kterou takto rozložená hmota působí na testovací částici hmotnosti m, zapsat ve tvaru . Lze ukázat, že (obecné) centrální pole je vždy konzervativní, takže zde existuje gravitační potenciál . V gravitačním poli centrálního tělesa se testovací částice zanedbatelné hmotnosti (vůči hmotnosti centrálního tělesa) pohybují po kuželosečkách, tedy např. planety po elipsách podle Keplerových zákonů. Obecné gravitační pole je vždy konzervativní. Homogenní pole Gravitační pole se nazývá homogenní, pokud jeho intenzita je v nějaké části prostoru konstantní (vektorově, co do velikosti i směru). Jeho siločáry jsou úsečky a potenciál lineární funkce (kartézských) souřadnic. Podmínka homogenity gravitačního pole je dostatečně přesně splněna například na povrchu Země či jiných planet (jimž přísluší jiné hodnoty gravitačního zrychlení). Tíhová síla a tíha Tíhová síla je síla, která působí na tělesa na povrchu Země (přesněji ve vztažné soustavě spojené s povrchem Země či, v zobecněném případě, jiného tělesa). Je výslednicí gravitační síly Země a odstředivé síly vzniklé otáčením Země kolem své osy. Tíhová síla se mění se zeměpisnou šířkou a je vždy (až na póly) menší než gravitační síla a nemá (kromě na rovníku a na pólech) s ní ani stejný směr. Rozdíl mezi tíhovou a gravitační silou není příliš velký a v běžných případech jej lze zanedbat. Pole tíhové síly se nazývá tíhové pole. Vektorem tíhové síly je určen svislý směr. Tíhová síla FG udílí všem tělesům v soustavě spojené s povrchem Země tíhové zrychlení g, tedy zrychlení volného pádu v daném místě. . Tíha je fyzikální veličina vyjadřující sílu, kterou v tíhovém poli působí těleso, nacházející se v dané soustavě v klidu, na podložku nebo závěs. Jedná se tedy o statický projev působící tíhové síly. Tíha G je proto stejně velká jako působící tíhová síla a má i stejný směr, liší se jen působištěm. Zatímco tíhová síla působí na těleso v jeho těžišti, tíhou působí těleso na závěs v místě upevnění nebo na podložku v místě, kde na ní leží. Pojem tíhy lze zobecnit i na jiné soustavy pohybující se vzhledem k povrchu Země (či jiného tělesa). Pak vyjadřuje statické působení tělesa v této soustavě, které vzniká jako výsledek gravitační síly a všech působících setrvačných sil daných pohybem soustavy. V tomto smyslu se pak u soustav s výsledným nulovým silovým působením hovoří o beztížném stavu a u soustav s tíhou větší než místní gravitační síla o přetížení. Související články Gravitace Intenzita gravitačního pole Isaac Newton Tíha Externí odkazy Gravitace Fyzikální zákony Dějiny fyziky


Hodně dotazů se objevovalo i na možnost venkovního použití tmelů. Jedním z nejčastěji kladených dotazů bylo vyřešení utěsnění spár mezi oplechováním střechy a střešní krytinou či komínem. Podle názoru odborníka se nejčastěji osvědčí použít univerzální Cimsec Aquablock, což je sice silikon, na první pohled ale vypadá jako tekutý asfalt. Jeho výhodou je, že přilne na všechny běžné stavební materiály. Lze ho natírat štětcem nebo válečkem, může se použít i na opravy asfaltových krytin. Je pružný, takže vydrží i dilatace vznikající změnami teplot.


text: ČSCHI je spolupořádající institucí 1.ročníku konference ICCT - International conference on chemical technology, která se bude konat letos od 8.do 10.dubna v Mikulově. Stránky této akce najdete na www.icct.cz Zveme Vás na 2.ročník mezinárodní vědecké konference - PETrA 2013 (Pollution and Environment-Treatment of Air), která se uskuteční ve dnech 4.- 6.6. 2013 v Praze. Organizátorem konference je Česká společnost chemického inženýrství ve spolupráci s Odour,s.r.o. Česká společnost chemického inženýrství Česká společnost chemického inženýrství je nezávislá profesní organizace. Samostatnost sice získala až v roce 1990, ale její činnost začala téměř před půlstoletím (tehdy jako Odborná skupina chemického inženýrství při Československé společnosti chemické). Bez ohledu na národnost, původní vzdělání či občanství, společnost sdružuje všechny odborníky, kteří se zabývají používáním, řízením, projektováním, konstruováním, výrobou, výzkumem a vývojem procesů a aparátů chemické, potravinářské a obecně procesní technologie. Posláním společnosti je všestranná podpora tohoto rozmanitého oboru a jeho rozvoje. Společnost chce být aktivní a silná, aby mohla úspěšně chránit zájmy svých členů a pomáhat jim. Členové ČSCHI neplatí žádné členské příspěvky. Stanovy jim ukládají pouze aktualizovat jejich údaje jednou za 3 roky. Důvodem tohoto opatření je naše přání i nutnost pravidelného informování členů o všech aktuálních informacích. Hmotnou výhodou členů je pak snížený poplatek na akcích ČSCHI.


Co vás čeká po schválení oddlužení? | iBankovnictví.com Veronika | 28.5.2013 | Nezařazené | Žádné komentáře V současnosti stoupá počet lidí, kteří jsou nucení podat návrh na zahájení insolvenčního řízení. Týká se i vás situace, kdy již nejste schopni platit včas všechny své závazky a přes veškerou vaši snahu reálně hrozí, že se vašeho případu chopí exekutor? Uvažujete o oddlužení? Neumíte si představit, co máte očekávat? Oddlužení probíhá jednou ze dvou cest: 1. Oddlužení jednorázovým zpeněžením majetkové podstaty, při němž se jednorázově uspokojí pohledávky prodejem vašeho majetku. Výhodou je, že posléze nabytý nový majetek již do oddlužení nespadá, takže o něj nemůžete přijít, stejně tak nepřijdete o své následné příjmy. 2. Oddlužení splátkovým kalendářem, při němž splácíte po dobu pěti let soudem stanovenou sumu. Musí být zaručeno splacení alespoň 30ti% všech závazků, případný zbytek je po skončení lhůty odpuštěn. Je-li návrh soudem schválen, přichází ke slovu insolvenční správce, který vám pravděpodobně nabídne dvě možnosti. 1. Vše bude v jeho kompetenci. Budete zasílat veškeré příjmy na účet, z nějž se vám vrátí takzvaná nezabavitelná složka a zbytek rozdělí insolvenční správce mezi vaše věřitele. 2. Staráte se sám. Peníze chodí stále na váš účet, vy musíte zařídit trvalé příkazy jak na jednotlivé splátky věřitelům, tak i na pravidelnou odměnu insolventnímu správci. Nezabavitelná částka se odečte první a ze zbylých prostředků se procentuálně vypočítají splátky věřitelům. Musíte zavést evidenci a předkládat ji pravidelně ke kontrole insolventnímu správci. Pro obě varianty je vždy společná povinnosti uspokojit během lhůty 5-ti let alespoň z 30% své věřitele. Vyšší plnění je samozřejmě možné. Vaši situaci monitoruje soud, který pak vydá rozhodnutí, jímž jste osvobozeni od zbylých dluhů. Vaše situace však ještě není zcela růžová. Budete po tři roky sledován a soud může během té doby své rozhodnutí odejmout. To se stane v případě, že se prokáže vaše podvodné jednání nebo zvýhodňování některého z věřitelů. Soud může zcela zrušit oddlužení či vám odejmout výhody vyplývající z osvobození od zbytku dluhů. Vaši věřitelé následně mohou opět vymáhat dluh v původní výši.


text: Více než 400 miliard deficit. Důchodová reforma neřeší, kde na ní vzít, drtí kritici Maláčové návrh - SvobodnyZpravodaj.cz 10. 1. 2020 18:59 | aktualizováno 10. 1. 2020 18:59 | Důchodová reforma podle kritiků neřeší příjmovou stránku. Důchodová reforma neobsahuje plán, jak jí ufinancovat. Podle kritiků neobsahuje variantní návrh změn ministryně práce a sociálních věcí Jany Maláčové (ČSSD) to nejzákladnější – tedy příjmovou stránku. Maláčová chce věc řešit později změnou daňového systému. "Stavíme vzdušné zámky nebo vilu, ale máme tak na slušnou chatku, to je základní problém," zepsula návrh Maláčové předsedkyně opoziční TOP 09 Markéta Pekarová Adamová. Podle Tomáše Martínka (Piráti) by změny v systému způsobily, že deficit důchodového účtu by v roce 2050 činil i více než 400 miliard korun ročně při současných cenách. Podle Jiřího Dolejše (KSČM) bude v případě, že stát bude ročně vynakládat 800 miliard na důchody tak, jak předpokládá návrh, důležitá částka z pojistného. "Míra soukromých úspor je otázka otevřená, ale neobejde se to bez přísunu daňových prostředků. Shodnout se jakých a v jaké míře, je úkolem pro nejbližší týdny, začít to musí na půdě koalice a vládních jednání," řekl Dolejš. ODS zase vidí jako hlavní problém neshody mezi Maláčovou a premiérem Andrejem Babišem (ANO). Podle Miloše Vystrčila z Občanských demokratů důchodová komise vůbec nehlasovala pro návrh ODS, aby byla do debaty zahrnuta i příjmová část. "Úvodní heslo z jednání komise, že je třeba se na reformu dívat očima našich dětí, evidentně neplatí. Zabýváme se následujícími deseti lety, kde to vypadá dobře, protože ekonomika funguje. Nebavíme se o tom, jak to bude vypadat, až bude systém v propadu," řekl Vystrčil. Maláčové návrh počítá se základní solidární penzí z nultého pilíře ve výši 30 procent průměrné mzdy a zásluhovou částí za odpracované roky a odvody s bonusem za vychované dítě. Základní penze by tak při současném nastavení byla 10 500 korun. Lidem s nižšími penzemi by se pak peníze do základního důchodu doplácely. Předsedkyně TOP 09 Adamová kritizuje, že návrh upozaďuje zásluhovost a staví do popředí solidaritu. "Myslím si, že by to mělo být opačně, že bychom měli motivovat," míní Adamová. Maláčové návrh odmítla i ministryně financí Alena Schillerová (za ANO). Důchodová reforma by v tomto podání vedla ke zvýšení daní o 300 miliard. Ministerstvo práce na konto reformy uvedlo, že návrh není konečný. Koaliční strany o reformě budou ještě debatovat. Koalice přitom slíbila přípravu důchodové reformy v programovém prohlášení.


Koalice VLASTA je sice nováčkem mezi subjekty kandidujícími do zastupitelstva Prahy 10, jednotliví kandidáti však za sebou mají desítky vystoupení před zastupiteli, ve kterých (bohužel marně) upozorňovali na existující i potenciální problémy a žádali o jejich nápravu.


text: Dušení je tepelná úprava pokrmu velmi podobná vaření s tím rozdílem, že se používá menší množství vody a pokrm se vaří pod pokličkou převážně ve vlastní šťávě. Tím dojde k uchování a zvýraznění charakteristické chuti pokrmu. Kromě masa se dušením upravuje zelenina a také houby. Tento způsob je šetrnější ke zpracovávaným surovinám, protože při něm dochází k malým ztrátám živin a vitamínů. Při dušení pod pokličkou vznikne vývar a pára, které zachovávají požadované látky a zvýrazňují chuť pokrmu. Často se používá tzv. základ, sestávající ze zeleniny, nejčastěji cibule. Odkazy Reference Související články Vaření Pečení Flambování Pražení Smažení Externí odkazy Příprava jídla


RadeonTM RX 6900 XT GAMING OC 16G Gallery | Grafické karty - GIGABYTE Czech Republic Poháněný RDNA2 RadeonTM RX 6900 XT Integrovaná 256b sběrnice pro 16GB GDDR6 Takt s Boost : až 2285 MHz (referenční karta má 2250 MHz) Herní takt*: až 2050 MHz (referenční karta: 2015 MHz) Grafické karty AMD Radeon TM RX 6800 poskytují extrémně vysokou obnovovací frekvenci pro vážné hraní v rozlišení 4K. Získejte špičkový herní zážitek s novými výkonnými výpočetními jednotkami, průkopnickou AMD Infinity Cache a až 16 GB paměti GDDR6. A ve spojení se stolním procesorem AMD Ryzen TM řady 5000 technologii AMD Smart Access Memory pro novou úroveň herního výkonu. Grafické karty AMD Radeon TM RX 6800 Series vás vtáhnou do akce díky pohlcujícím herním technologiím a podpoře DirectX® 12 Ultimate. Zažijte hraní s realistickým osvětlením, stíny a odrazy spolu s bohatými detaily díky DirectX® Raytracing (DXR), variable rate shading (VRS) a funkcím AMD FidelityFX, optimalizovaným pro architekturu AMD RDNA TM 2. Dokonalá odezva a plynulé hraní je vylepšeno herní technologií pro dosažení rychlé odezvy AMD Radeon Anti-Lag a AMD Radeon Boost. Zlepšete svůj herní prožitek s pomocí nejnovější technologie HDMI TM 2.1 VRR, náhlavních souprav VR s podporou USB-C TM nebo s více než 1250 herními displeji s technologií AMD FreeSyncTM. Architektura AMD RDNATM 2 je základem pro novou generaci herních PCs a konzolí. Je základem nadcházející revoluce v počítačové herní grafice a cloudovém hraní. AMD RDNA TM 2 zvyšuje a sjednocuje vizuální efekty a hratelnost napříč herními platformami jako žádná jiná dříve uvedená grafická architektura. VELKÁ MĚDĚNÁ ZÁKLADNA S tichým režimem získáte tišší chlazení. Pro změnu režimu je zapotřebí restart. Předvolený je režim OC


I zahradník musí mít pod čepicí - Kokoza I zahradník musí mít pod čepicí Lektor: Majda Hronová Víte, jak pěstovat, ale chcete na to jít šetrněji a bezodpadově? I zkušený zahradník musí mít pod čepicí a vědět, jak neplýtvat, chránit životní prostředí a mít pak z výpěstků ještě větší radost. Workshop začne v 18 hodin ve Skautském institutu. Pár slov o lektorce Majdě Hronové: “Vidět klíčit semínko, ze kterého později vyroste rostlinka se všemi svými listy, květy a plody mi dělá radost. Když se na rostlinku podívám, nevidím jen ji, ale vše, co s ní souvisí: vodu, která jí dává vláhu, půdu, ze které si bere živiny, všechny opilovače a jejich příběhy... Pěstování pro mě není jen koníček a radost ve volném čase. I při něm se snažím myslet na všechny souvislosti v přírodě. Kromě toho studuji Sociální a kulturní ekologii, píši do lifestylových časopisů vlastní eko rubriky a vedu workshopy domácnosti bez odpadu.”


8. 9. 2008 DJ Sádlo vrací úder DJLARD: Taky jsem Daggerfall nehral dlouho. Silene se mi libila grafika Daggerfallu (hezky barevna) Morrowind uz se mi tak nelibil a navic mne stval ten system file addonu. Porat aplikovat jakesi updaty atd atd... nevim. Proste mne to tak nechytlo. A mmorpg mi to pripomina v tom ze je tam moc lidi ve meste. A kdybych to jeste rozjel po netu tak to by mne uz vubec nebavilo. Takhle. Bavilo by mne to pokud bych mel tak rok cas. Asi mu někdo hacknul account na Playstation Network. 2 komentáře: Hehe, to zase někdo něco vypustil do éteru :DOdpovědětVymazat - Anonymní8. září 2008 20:24 Trochu OT. Ohledne to PSN vs vlastnictvi media:OdpovědětVymazat Ja zatim jednoznacne preferuju nakup velkych her(ted nemyslim PSN hricek za 2stovky) jako medium a to z jednoho prosteho duvodu - medium lze po dohrani(nebo pokud hra nebavi) bez problemu a prekazek prodat za celkem slusnou zustatkovou cenu a je to obvykle fair obchod pro kupujiciho i prodavajiciho...a napr. 200kc ztraty mezi nakupni a prodejni cenou mi bez problemu vynahradi hodiny stravene hranim. Diky bohu za to ze neexistuje zadny hack PS3!!! Nakoupily by si to akorat socky bez penez, zhroutil by se fungujici trh s originalkama, narusila by se soudrznost hracu PS3...a ted me sezerte :)


komise rozhodla, že hra Carmageddon působí negativně tím, že v ní při závodech


text: United Airlines pošlou na nucenou dovolenou zhruba 16 000 lidí | Investičníweb.cz 2. 9. 2020 21:09 | redakce Americké aerolinky United Airlines plánují poslat od října na nucenou dovolenou zhruba 16 000 lidí. Společnost, která dává práci více než 90 000 zaměstnanců, si podle svého středečního sdělení dosavadní počet pracovníků nemůže dovolit kvůli pokračujícím dopadům koronavirové krize. K 1. říjnu firma přestane pobírat podporu od federální vlády, která ji podmínila zákazem propouštění. United varovaly už v červenci, že budou muset poslat na nucenou dovolenou až 36 000 zaměstnanců. Od té doby ale desítky tisíc z nich už s nucenou dovolenou souhlasily nebo přijaly předčasný odchod do penze, uvedla ve středu firma. Varování, že pokud nepřijde další pomoc od státu, mohly by začátkem příštího měsíce - tedy měsíc před volbou amerického prezidenta - poslat na nucenou dovolenou 17 500 lidí, vydaly i konkurenční aerolinky American Airlines. Při započtení dobrovolných odchodů a odchodů do penze by tak tato firma, která před pandemií zaměstnávala 140 000 lidí, pozbyla 30 procent personálu. Americké aerolinky dostaly v březnu od vlády podporu 25 miliard dolarů, aby se vypořádaly s výpadkem příjmů. Tehdy se předpokládalo, že po krizi nastane v letecké dopravě záhy oživení. United Airlines ale dnes uvedla, že návrat do normálu není na obzoru do doby, než bude k dispozici účinná vakcína proti nemoci covid-19. V americkém Kongresu se o dalším záchranném balíku na podporu ekonomiky jedná tento měsíc. Poptávka po osobní letecké přepravě je nyní v USA v průměru o 70 procent slabší a letadla létají z poloviny prázdná. Podle agentury Reuters zůstává 30 procent strojů na zemi a aerolinky v úhrnu měsíčně přicházejí o pět miliard dolarů. United Airlines pošlou na nucenou dovolenou zhruba 16 000 lidí Co se děje Doporučená témata Nejnovější videa Výběr z trhů


„Je opravdu zážitek moci sledovat nadšení dětí pro takový projekt. Bylo to vůbec poprvé, co účastníci letní školy uchopili zadání komplexně, od sepsání scénáře reklamy a jejího natočení až po produkci celého spotu. Někteří navíc připravili i vlastní hudební podkreslení,“ říká Petr Kubálek, zástupce Letní herecké školy. Radim Klepetko z českého zastoupení značky SodaStream dodává: „Upřímnost dětí a promítání dětské fantazie a psychiky do světa filmu je fascinující. Snímky jsou velmi emotivní, přinášejí zážitky i nové postřehy, a poskytují nám tak nový úhel pohledu na náš obchodní model a vnímání značky.“ Letní herecká škola má již dvacetiletou tradici. Účastníci se učí herectví, zpěvu, tanci a díky kvalitnímu technickému vybavení i práci s mikrofonem, před kamerou, dabingu, režii, produkci a mnoha dalším činnostem, které nesmějí při tvorbě snímků chybět. Mladí umělci vytvářejí pod dozorem profesionálů vlastní pořady a projekty. Jedním z nich jsou letos i reklamní snímky pro společnost SodaStream. Vítězné snímky jsou ke shlédnutí zde:


text: Online rezervaceRezervujte s námi nejlepší dostupnou cenu! Restaurace & kavárny v okolí hotelu Bezprostřední okolí hotelu nabízí rozmanitou nabídku restaurací. Ať již hledáte tradiční českou či mezinárodní kuchyni nebo exotická jídla špičkové kvality. Tým naší recepce Vám rád poskytne další doporučení a tipy. Zvonice: ochutnejte speciality české kuchyně. Zahrada v Opeře: nabízí široký výběr jídel mezinárodní kuchyně, v sousedství pražské Státní opery. Francouszká restaurace: tato noblesní restaurace se nachází přímo v Obecním domě. Plzeňská restaurace: rustikální restaurace mile překvapí v suterénu Obecního domu. Praha je známá svou kavárenskou tradicí. Nezapoměňte si udělat čas na návštěvu jedné z místních tradičních kaváren. Kavárna Obecní dům – Café Nouveau Kavárna v secesním stylu v přízemí Obecního domu vedle Prašné brány je absolutním klenotem a jedním z nejkrásnějších podniků v Praze. Náš tip: vychutnejte si nedělní brunch v doprovodu živé jazzové hudby! Kavárna Slavie Tuto překrásnou kavárnu ve stylu 30. let naleznete na vltavském nábřeží, přímo naproti Národnímu divadlu, s jedinečným výhledem na panorama Hradčan. Je vzdálena přibližně 25 minut pěší chůze.