text: Tomáše Engeho čeká druhá soutěž v barvách CNG Seznam.cz Rally Teamu - 16.07.2009 Ve středu se nedaleko Příbrami uskutečnil test CNG Seznam.cz Rally Team. Nově sestavená posádka Tomáš Enge – Michal Ernst se totiž podruhé v krátké době představí v Mistrovství České republiky sprintrally; s vozem Mitsubishi Lancer EVO IX CNG se o víkendu zúčastní Horácké Rally Třebíč. Zatímco Rallysprint Kopná sloužil na počátku července oběma závodníkům zejména k doladění vzájemné souhry, při testu před Horáckou Rally zkoušel Tomáš Enge různá nastavení plynového Lanceru EVO IX. Motor na stlačený zemní plyn již prokázal své kvality na soutěžích v Lužických horách a na Kopné, ke slovu proto přišlo hledání optimálního nastavení podvozku modrobílého soutěžního speciálu. Ke konci náročného dne zavládla v CNG Seznam.cz Rally Teamu spokojenost: Tomáš Enge společně s techniky a mechaniky společnosti Charouz Racing System dokázal najít optimální set-up vozu s alternativním pohonem, s nímž bude tým dále pracovat na letošním ročníku Horácké Rally Třebíč. Tomáš Enge: „Na základě poznatků z Kopné jsem během testu chtěl vyzkoušet některé nové věci tak, abych si s CNG Mitsubishi lépe rozuměl. Na řadu proto přišly různé varianty nastavení tlumičů, pružin a stabilizátorů. Zkoušeli jsme různé varianty map motoru i středního diferenciálu. S výsledkem dnešního testování jsem velice spokojen, z tohoto pohledu hodnotím přípravu na Třebíč velice kladně. Zároveň se těším, že s vozem poháněným stlačeným zemním plynem opět postoupíme dál v našem vývojovém programu.“ Michal Ernst: „Testovací úsek jsme vybrali záměrně, je totiž hodně rozbitý a výborně simuluje podmínky klasické české uskákané rychlostní zkoušky. I díky tomu se nám podařilo udělat pokrok v nastavení vozu, zejména pak podvozku. Mitsubishi se chová podle Tomášových představ, to je velice důležité. V krátké době to pro nás dva bude druhý závod, měli bychom být sehranější. V Třebíči navíc nebude tolik místních specialistů jako na Kopné, zároveň nás čeká několik nových vložek, které se dlouho nejely. Proto si myslím, že s naším CNG Lancerem můžeme pomýšlet hodně vysoko.“ Video z testu před Horáckou rally 2009 naleznete na youtube kanálu SPORT 5 CNG Seznam.cz Rally Team je první stájí, která v České republice nasazuje do automobilových závodů vůz poháněný stlačeným zemním plynem (CNG). CNG je jako alternativní palivo pro pohon automobilů stále populárnější. Jedná se o moderní, ekologicky čistou, ekonomicky výhodnou a bezpečnou alternativu benzínu a nafty. CNG Seznam.cz Rally Team se prostřednictvím své účasti v MČR sprintrally snaží především o prezentaci využití stlačeného zemního plynu jako paliva a tím podpořit jeho oblibu u široké motoristické veřejnosti. Vůz Mitsubishi Lancer EVO IX CNG prokázal své schopnosti hned při svém debutu na Rally Lužické hory, kde posádka V. Pech jun. – P. Uhel obsadila čtvrté místo absolutně. Úkolem dvojice Tomáš Enge – Michal Ernst bude ve zbytku sezony domácího šampionátu sprintrally přispět k vývoji závodního auta na stlačený zemní plyn a dále demonstrovat možnosti alternativního pohonu. Horácká Rally Třebíč se jede v sobotu 18. července. Na programu je deset rychlostních zkoušek, první z nich startuje v 9:24 hodin. Na cílové rampě by se měla vítězná posádka objevit kolem 17:30 hod. Posádka Tomáš Enge – Michal Ernst poveze na svém Mitsubishi Lancer EVO IX CNG startovní číslo 11. Posádka CNG Seznam.cz Rally Teamu pro Horáckou Rally Třebíč: st. č. 11 - Tomáš Enge (CZE) - Michal Ernst (CZE) - Mitsubishi Lancer EVO IX CNG HORÁCKÁ RALLY TŘEBÍČ 2009 ON-LINE Oficiální internetovou stránku soutěže naleznete ZDE Harmonogram soutěže naleznete ZDE Mapu soutěže naleznete ZDE Startovní listinu soutěže naleznete ZDE Výsledky on-line naleznete ZDE Kalendář MČR Sprinty 2009: |02/05||Thermica Rally Lužické hory| |30/05||Rally Vysočina Telč| |04/07||Impromat Rallysprint Kopná| |18/07||Horácká Rally Třebíč| |08/08||Rally Krkonoše| |05/09||Rally Prachatice| |03/10||AZ pneu Rally Jeseníky| |24/10||Würth Partr Rally Vsetín| Užitečné odkazy: |Internetový portál Seznam.cz||www.seznam.cz| |Společnost Charouz Racing System||www.racing.charouz.cz| |Agentura BPA sport marketing||www.bpa.cz| |Oficiální stránky Tomáše Engeho||www.tomas-enge.cz| |Společnost RWE||www.rwe.cz/cs/index.html| |Společnost Vítkovice Machinery Group||www.vitkovice.cz| |Autoklub České republiky||www.autoklub.cz|


Microsoft Flight Simulator Využívá Reálná Data O Letovém Provozu - Zing Nové informace pocházejí od generálního ředitele Asobo Studio. Microsoft Flight Simulator je bezpochyby jednou z nejočekávanějších her od Microsoftu. Někteří šťastlivci si již hru mohli vyzkoušet, protože Microsoft hru vydává registrovaným uživatelům k uzavřenému testování v různých fázích vývoje. Pro ty, kteří ještě neměli to štěstí si hru vyzkoušet ale Microsoft pravidelně vydává videa, které se zabývají jednotlivými aspekty hry – a právě jednoho takového videa jsme se opět dočkali. V novém videu se dozvídáme, že hra bude čerpat z dat letového provozu a simulovat počasí v reálném čase. Pokud tedy bude nad vaším městem bouře, bude toto počasí přeneseno do hry. Data letového provozu budou simulovat drtivou většinu letadel, která mapují svět a pokud bude hra offline, tak se o tato data dočasně postará umělá inteligence. Já doufám, že se budu moci projít po letadle nebo aspoň okolo. To by bylo super a víc autentické. No už aby to vyšlo. Ta hra vypadá fantasticky! A grafika je masakr. Snad mi to utáhne ještě RTX 2070. 29. 3. 2020 8:32 vypadá to pěkně,z výšky... ale snad nezapomenou na detaily jako rozpláclej pták na skle, nebo selhání motoru... a jestli nepůjde efektivně sejmout ostatní v MP tak budu zklamanej... protože to bude mít kolem 100GB určitě... kdo se s tím má tahat 28. 3. 2020 12:42 za A )trollící hráče v simulátorech nikdo nechce,takže budu jen rád,když to tady budou mít nějak vyřešené,formou ghostingu ( prostě proletíš skrz ně) nebo pořádným IP banem ve hře,za B detaily jako selhání motoru ,ptáci apod. bych tam neočekával,je to dobrá třešnička na dortu ,ale není to featura,kterou potřebuju ke hraní a za C) hra sice může mít 100GB,ale při její velikosti (několik petabajtů) je to jen kapka v moři dat 🙂👍 28. 3. 2020 14:52 „formou ghostingu ( prostě proletíš skrz ně)“ hahaha měl jsem v komentu napsanou narážku „noobové si beztak budou zapínat ghosting“ ale smazal jsem to... xD aspoň že v RDR2 ten ghosting funguje na 90% miluju pocit nooba, když si myslí, že na něho nikdo nemůže sejmout koně, 4x headshot a vypni ten ghosting!! 28. 3. 2020 15:40 hoďte na něj deku..na cypa 29. 3. 2020 13:07 Sice to vypadá fantasticky ale jako hru bych to neoznačoval. Pokud vím tak tam nebude žádnej gameplay. 28. 3. 2020 15:43 však si tam hraješ na pilota... xD 28. 3. 2020 15:59 To je ale čistá simulace a ne hra. Jsem hodně zvědavej jak dlouho to bude hráče bavit. Mám takovej pocit že každej se proletí nad městem kde žije a už se k tomu nevrátí. 28. 3. 2020 16:19 bude to nuda jak blázen! právě proto tam chci vybuchující motory a kamikaze hráče aspoň... 28. 3. 2020 16:31 Je to pro hráče,kteří rádi tento žánr – Farming Simulator,ETS,ATS,DCS nebo Train Simulator .Je to prostě ten typ her u které vypneš mozek a jen se kocháš krajinou a třeba jen pokosíš pole nebo dovezeš náklad z bodu A do bodu B. Nemusíš u toho přemýšlet,co zabít dřív,kam skočit a jak rozluštit nějaký puzzle Ono člověk by si myslel,že takových hráčů je málo,ale stačí se kouknout na prodeje těch her a opak je pravdou 👍Výhodou je právě to že to nehraješ pořád,dáš si jednu zakázku na hodinku třeba a pak tu hru zase zapneš třeba za týden a mezitím si třeba dáš Dooma 🙂👍 28. 3. 2020 17:27 Na relax to bude super, to je jasný, hned bych si to dal. Ale chtělo by to něco co tě donutí to zase zapnout. Nějakej progress, menší mise, XP za prozkoumávání světa, nějaký odměny atd. 28. 3. 2020 18:52 budu to hrat ti hraci, ktori hraju dodnes stary FSX, alebo ine simulatory a neni ich malo, pre ostatnych co chcu hru a nie simulator su tu ace combat, war thunder a neviem co, oni vedia velmi dobre ako to spravit a pre koho to robia 29. 3. 2020 10:37 No já třeba simulátor hledal marně. Press E to start engine není simulátor. A ty staré už jsem hrát nechtěl. Kdysi byl akorát Fly 2! A ten byl naprosto bombastický nebo měl reálné kokpity a tam si člověk sedl. Přepínal panely a zkoušel či se mu povede nastartovat bez nějakého návodu. Skvělé časy. Něco takového očekávám i tady. Bude to super vzít malé letadlo a proletět se nad tím co zbylo z Amazonie a nebo kouknout na Bora Bora či proletět se s kamarády. Tam si sám hráč vytvoří tolik scénářů co mu žádná hra ani nemůže naskriptovat, a proto ji tu prostě už potřebujeme 29. 3. 2020 13:49 Ehm ono si Press E to start engine nemusel vubec pouzit a udelat si vse tak jak se ma i v FSX, jen by si se musel podivat do nastaveni hry a nastavit si to. Realne kokpity ma FSX take. Takze tak nejak. Ja tedy pouzivam uz P3Dv4. 29. 3. 2020 22:27 Zdendasss: Pro Switch lze upravit libovolnou hru ze současné generace El_Scorpio: Pro Switch lze upravit libovolnou hru ze současné generace Malasnikov: Xbox Series X a jeho zpětná kompatibilita Sherlock161: Xbox Series X a jeho zpětná kompatibilita Martin Pritula: Zahrajte si alfaverzi System Shock Remastered


Maslowova pyramida Maslowova pyramida (potřeb) je hierarchie lidských potřeb, kterou definoval americký psycholog Abraham Harold Maslow v roce 1943. Podle této teorie má člověk pět základních potřeb. Tyto potřeby seřadil podle toho, jak se postupně vyvinuly, a zároveň podle toho, jsou-li vyšší nebo nižší ve smyslu své hodnoty. Současně byl přesvědčen, že uspokojení nižších potřeb je předpokladem toho, aby nastoupily vyšší potřeby. Potřeby společně pak tvoří jakousi pomyslnou pyramidu: - fyziologické potřeby - potřeba bezpečí, jistoty - potřeba lásky, přijetí, sounáležitosti - potřeba uznání, úcty - potřeba seberealizace Obsah - 1 Potřeby - 2 Nedostatkové potřeby - 3 Růstové potřeby - 4 Teorie potřeb v sociologii - 5 Hodnoty - 6 Odkazy Potřeby[editovat | editovat zdroj] Potřeba je stav nedostatku nebo nadbytku něčeho, co nás vede k činnostem, jimiž tuto potřebu uspokojujeme. Pojem potřeba se ve starších teoriích označoval jako instinkt nebo pud. Potřeby dělíme na 2 základní skupiny: - biologické (primární, vrozené) - potřeba dýchání, spánku, potravy, bezpečí - sociální (získané), které se dále dělí na kulturní (např. vzdělání) a na psychické (radost, štěstí, láska) Jako první navrhl obsáhlou klasifikaci potřeb roku 1938 H. A. Murray. Ta však nebyla populární, na rozdíl od klasifikace navržené sociálním psychologem Abrahamem H. Maslowem v roce 1954.[1] První čtyři kategorie Maslow označuje jako nedostatkové potřeby a pátou kategorii jako potřeby existence (bytí) nebo růstové potřeby. Později bylo pět základních potřeb rozšiřováno o ještě několik dalších: - kognitivní potřeby - estetické potřeby Všeobecně platí, že níže položené potřeby jsou významnější a jejich alespoň částečné uspokojení je podmínkou pro vznik méně naléhavých a vývojově vyšších potřeb. Toto však není možné tvrdit zcela bezvýhradně a je dokázáno, že uspokojování vyšších potřeb (estetických, duchovních) může napomoci v krajních situacích (nouze, nedostatek, strádání) lidského života, ve kterých je možnost uspokojování nižších potřeb omezena či znemožněna (například v prostředí koncentračních táborů, o čemž referovali např. Viktor Frankl anebo Konrad Lorenz).[1] U toho, kdo dospěje na úroveň růstových potřeb, což jsou jen někteří lidé, dochází ke zvláštní proměně. Úsilí vedené těmito potřebami má vyšší prioritu než uspokojování potřeb nedostatkových. Každý člověk má své potřeby různě rozvinuté, každý více či méně upřednostňuje něco jiného.[2] Za nejvyšší považuje Maslow potřebu seberealizace, čímž označuje lidskou snahu naplnit svoje schopnosti a záměry. Abraham Maslow vycházel ze svého přesvědčení, že výkon pracovníků je možné zvyšovat až k přirozeným fyziologickým hranicím pokud budou uspokojovány nejen materiální, ale i sociální potřeby, tj. potřeby seberealizace, sebeaktualizace, sebeuskutečnění, sociální sounáležitosti k někomu nebo k něčemu, tvořivosti, bezpečí, jistoty, postavení apod. K saturaci (naplnění, uspokojení) většiny potřeb dochází právě v pracovním procesu. Přínosem této školy je, že se snaží brát jakoukoliv lidskou organizaci jako systém zajišťující integritu osobních zájmů jakož i zájmů dotyčné organizace. Paradoxem je, že mnozí lidé o seberealizaci nestojí, jsou motivováni jen nižšími fyziologickými potřebami, klidem a pohodlím.[zdroj?] Nedostatkové potřeby[editovat | editovat zdroj] Fyziologické potřeby[editovat | editovat zdroj] Fyziologické potřeby jsou základní potřeby lidského organismu a mají nejvyšší prioritu. Skládají se převážně z těchto potřeb: - Potřeba dýchání - potřeba regulace tělesné teploty - potřeba tělesné integrity - potřeba vody - potřeba spánku - potřeba přijímaní potravy - potřeba vylučování a vyměšování - potřeba fyzické aktivity - potřeba rozmnožování Potřeba bezpečí, jistoty[editovat | editovat zdroj] Jakmile jsou naplněny fyziologické potřeby, začnou narůstat potřeby jistoty a bezpečí: - jistota zaměstnání - jistota příjmu a přístupu ke zdrojům - fyzická bezpečnost – ochrana před násilím a agresí - morální a fyziologická jistota - jistota rodiny - jistota zdraví Potřeba lásky, přijetí, sounáležitosti[editovat | editovat zdroj] Po naplnění fyziologických potřeb a potřeb bezpečí přichází třetí vrstva – sociální potřeby. Ty se ve všeobecnosti skládají z citových vztahů jako např.: - přátelství - partnerský vztah - potřeba mít rodinu Potřeba úcty, uznání[editovat | editovat zdroj] Všichni lidé mají potřebu být respektováni, což zahrnuje i potřebu mít přiměřenou sebeúctu. Úcta a uznání představuje typickou lidskou potřebu být přijímán, oceňován a respektován ostatními. Nízké sebevědomí nebo komplex méněcennosti mohou způsobovat problémy v této úrovni hierarchie. Lidé s nízkým sebevědomím často potřebují respekt od druhých, a někdy jen proto usilují o slávu, prestiž nebo uznání. Růstové potřeby[editovat | editovat zdroj] Potřeba seberealizace[editovat | editovat zdroj] Seberealizace (nebo také pojem sebeaktualizace, který uvádí Kurt Goldstein) je instinktivní potřeba naplnit své schopnosti a snaha být nejlepším jakým jen člověk může být. Naplnit své možnosti osobního rozvoje. Maslow definoval seberealizované osoby takto: - Přijímají okolnosti života (včetně sebe sama) namísto toho, aby je odmítali nebo se jim vyhýbali. - Jsou spontánní v tvorbě svých myšlenek a činů. - Jsou tvořiví. - Zajímají se o řešení problémů, často i o řešení problémů jiných lidí. Řešení těchto problémů hraje v jejich životě často klíčovou roli. - Cítí blízkost jiných lidí a všeobecně si váží života. - Mají vnitřní etiku, která je nezávislá na vnější autoritě. - Posuzují jiné lidi bez předsudků, způsobem, který je možné považovat za objektivní. Naplnění kognitivních potřeb zahrnuje získávat poznatky nejen z praktických důvodů, ale i pro poznání samo. Objevovat smysl, který pro člověka poznané má. Estetické potřeby reprezentují potřeby objevovat a vytvářet harmonii, řád a krásu. Sebetranscendence[editovat | editovat zdroj] Na pomyslném vrcholu pyramidy se nachází sebetranscendence, někdy nazývaná i duchovní potřeby. Maslow věří, že bychom měli zkoumat a rozvíjet vrcholné zážitky (krátké a zřídkavé momenty inspirace, extáze, uvolnění tvořivé energie), jakož i cestu k dosahování osobního růstu a naplnění. Jednotlivci s největšími předpoklady k dosahování vrcholných zážitků jsou sebeaktualizovaní, zralí, zdraví a sebenaplnění. Každý člověk je schopný mít vrcholné zážitky. Ti, kteří je nemají, je nějakým způsobem potlačili, nebo zabránili jejich vzniku. Teorie potřeb v sociologii[editovat | editovat zdroj] V sociologii se vyhranila dvě zásadně odlišná stanoviska k roli potřeb v sociálním vývoji. Podle Karla Marxe je uspokojování neustále rostoucích potřeb výrazem společenského pokroku, protože každá uspokojená potřeba vyvolá v život potřeby nové a právě tento dynamismus vznikání a uspokojování potřeb je základním činitelem společenského pohybu. É. Durkheim se naopak domníval, že neustálý růst lidských potřeb, přání a tužeb vede k pocitu neuspokojenosti a neštěstí. Uspokojení jedné potřeby totiž okamžitě rozšiřuje horizont dalších objektů, které se stávají předmětem tužby, jsou tedy pociťovány jako potřeby. Tato nekonečnost lidských přání a tužeb vede k sociální anomii (stav společnosti, kde přestávají platit zákony). V návaznosti na Durkheima se problém potřeb stává centrálním tématem ekologických diskusí, sporů o společnost blahobytu, konzervatismus atd. Ukazuje se, že je velmi složité stanovit hranici racionality sociálních potřeb, protože představy o ní se mění v závislosti nejen na kulturách a subkulturách, ale také vlivem tržních mechanismů a reklamy. Je nepochybné, že moderní a postmoderní společnost produkuje množství umělých, vyprovokovaných potřeb, jejichž uspokojování vede k nezamýšleným sociálním a kulturním efektům.[2] Hodnoty[editovat | editovat zdroj] Komplementárním pojmem k potřebám jsou hodnoty, jejichž výběrem mohou být potřeby uspokojovány. Hodnota je vlastnost, kterou jedinec přisuzuje situaci, činnosti nebo události ve spojitosti s uspokojováním potřeb a zájmů. Tyto hodnoty se vytvářejí a postupně diferencují v procesu socializace. Např. jedinec přisuzuje hodnotu materiálnímu zabezpečení a proto bude usilovat o vysoké výdělky. Dále rozlišujeme např. tyto motivy: - Pud - vrozená pohnutka činnosti (mateřský, pohlavní pud...) - Zájem - získaný motiv, projevuje se kladným vztahem člověka k předmětům nebo činnostem, které ho nějakým způsobem upoutají - Aspirace - ambice - snaha po sebeuplatnění, vyniknutí - Cíl - uvědomělý směr aktivity, když chceme něčeho dosáhnout - Ideály - vzorové cíle (ideální partner...) - Zvyk - tendence vykonávat za určitých okolností nějakou činnost Odkazy[editovat | editovat zdroj] Reference[editovat | editovat zdroj] V tomto článku byl použit překlad textu z článku Maslowova pyramída na slovenské Wikipedii. - ↑ FRANKL, Viktor Emanuel. Vůle ke smyslu. Brno: Cesta, 2006. ISBN 80-7295-084-3. - ↑ ŠUBRT, J. a spol. Soudobá sociologie III. (Diagnózy soudobých společností). Praha: Karolinum, 2008. Literatura[editovat | editovat zdroj] - Maslow, A. H.: O psychologii bytí. Praha: Portál, 2014. ISBN 978-80-262-0618-7 - Atkinson, R.:Psychologie. Praha: Victoria Publishers, 1995 - Říčan, P.: Psychologie - příručka pro studenty. Praha: Portál, 2009 - Šubrt, J. a kol.: Soudobá sociologie III. (Diagnózy soudobých společností). Praha: Karolinum, 2008. Související články[editovat | editovat zdroj] - Clayton Alderfer (autor teorie ERG) Externí odkazy[editovat | editovat zdroj] - Obrázky, zvuky či videa k tématu Maslowova pyramida ve Wikimedia Commons - Maslowova pyramida z pohledu psychoanalýzy


source: CulturaX

text: Obal na iphone X - Praha 8 Hlavní stránka > Mobily > Apple > Inzerát č. 98906990 NOVÝ, růžový 724890700 iPhone 5S 16Gb Gold - [17.2. 2019] iPhone občas se sám z ničeho nic vypne. Pravděpodobně chce výměnu baterie. Jinak displej je bez škrábanců a zadní strana lehce opouzivana - prevazne od obalů je poskrabana. + Krabička od telefonu přibalena TouchID nefunguje ale home button bez problému funguje iPhone 5 16GB Nová baterie a LCD - [16.2. 2019] iPhone 5 16GB Silver po výměně baterie a displeje. Stav jako nový. Nalepené ochranné sklo. K telefonu přidám nový kabel a obal. Týden záruka na funkčnost. O výměnu nemám zájem Iphone 6s na náhradní díly bez displaye - [15.2. 2019] Dobrý den. Prodám zadní díl nepoškrábaný, tak jak je to komplet vidět na fotkách i s baterií. Deska je vadná, nechám ji k tomu na díly. Vhodné pro někoho, kdo má poničený zadní díl. Tento je krásný. Celou dobu užívání nošen jen v obalu. Proto je v takovém stavu JEDNÁ SE O ORIGINÁLNÍ DÍLY, NÉ ČÍNA! J ...


text: Kdo jste navštívili jeho poslední výstavu v Brně - Řečkovicích s názvem Tichá řeč stromů, už asi tušíte o co jde, no a vy ostatní se nechte příjemně překvapit... Tady je malá ukázka z dílny řezbářského mistra: Další díla pak můžete obdivovat v salonku pohostinství pana Sedláčka v přízemí radnice, ale tam již určitě trefíte sami...


Kolegové si u nás nejvíce cení lidí, se kterými pracují a jakou firemní kulturu vytvářejí a pak si cení našich produktů, za které se mohou postavit. Prostě věříme v určitou misi. Proto je pro nás hodně důležité, aby nový zaměstnanec měl stejné hodnoty jako my, věřil s námi. A oceňujeme schopnost stále se učit novým věcem.


9. 6. 2009 Alien Breed Chtěl bych touto cestou poděkovat a zároveň se omluvit Minitrollovi. Poděkovat za to, že se s nebývalou ochotou a lahví vodky zastavil jedno pozdní odpoledne za účelem hraní počítačových her převážně na platformě Amiga. i když jsme si chvíli sáhli i na PS3. Omluvit za to, že jsem nebyl schopen bez brýlí najít adresář "Tower Assault", takže jsme místo toho "museli hrát jenom dvojku", kde chybí chůze pozpátku. Ve skutečnosti jsem tam hru samozřejmě nainstalovanou měl, akorát se adresář jmenoval "Alien Breed TA", což jsem si v té záplavě Alien Breedů prostě nevšiml. Ale i tak jsme strávili myslím příjemný herní večírek plný lásky a porozumění. Avšak skončením večírku to pro mne teprve začalo. Strávil jsem u Amigy prakticky celý víkend s minimem nutného spánku. Je opravdu zajímavé, jak moc se hraní na Amize liší třeba od hraní na Playstation 3. Totiž obvykle člověk dneska hraní sedí v pohodlném křesle poměrně daleko od televize. To je v pořádku. Oproti tomu třeba hraní na PC připomíná postojem těla spíše práci. A doma se člověk nechce cítit, jako v práci, co si budeme namlouvat. Jenže když chcete v případě Amigy sedět v křesle, jste na rozdíl od konzolí trochu v nevýhodě. Jenom poměrně malé množství kvalitních her si vystačí s jednotlačítkovým joystickem na veškeré herní funkce. Většinou je potřeba spolupráce klávesnice nebo i myši. Takže pak se hodně her "smrskne" na různé bojovky, střílečky a hopsačky, které se dají hrát pohodlně z křesla. Jelikož ale nemám pořád brýle, byl jsem nucen si k Amize sednout blíže, jako k PC. Takže mám televizi pár centimetrů od obličeje ;). Každopádně u toho mám úplně jiný pocit. Najednou ťukám do klávesnice a klikám myší "jako na PC", takže mám pocit starých dobrých časů, kdy jsem se podobně krčil u televize s úhlopříčkou 37 cm. Začal jsem hrát a hrálo se mi mnohem lépe. Už se těším, že v novém bytě budu mít jeden pokoj jenom na mašinky, takže tam Amiga dostane trvalé bydliště s extra stolem a posedem. Alien Breed byla po propařené noci jasná volba. Už je to dlouho, co jsem ho nehrál nějak víc, než pro předváděčku Minimigu. Spustil jsem Tower Assault a vrhnul jsem se na to. Totiž Tower Assault je mnou nejméně hraný Alien Breed, takže jsem čekal více zábavy z objevování nového. A stalo se. Tower Assault je geniální hra. Citlivé ovládání je jednou z největších předností. Díky možnosti utíkat pozpátku a kropit před sebe olovo či lasery dostáváte pod kontrolu jednu z nejvybroušenějších akcí na Amize a přilehlých platformách vůbec. Nemluvě o podpoře CD32 padu. Vetřelci řvou, projektily se sypou a munice ubývá. Taktizování a dávkování střeliva tedy vede k jednoznačnému zjištění. Alien Breed - Tower Assault, je v první řade survival horror, než bezhlavá střílečka (i když bez hlav je tam docela dost osob). Jistě, tohle není žádná novinka, ale přesto se nemohu ubránit dojmu, že je Tower Assault, který dotáhl veškeré principy do konce a nemůže být překonán. Vždyť jenom nelineární skladba levelů je naprosto dokonalá. Zase - bez mapy se člověk celkem rychle ztratí, ale vždy je jistota, že se dá odtud nějak vymotat a jít dál. Pokud budete někam zahnáni hordami nepřátel, objevíte nové a nové lokace, nové a nové zprávy o nepřeživším osazenstvu budov, nové a nové skrýše na peníze i munici. Krok za krokem budete čistit lidská obydlí od té chásky. A když ne vy, tak vy s kamarádem. Zaměření na multiplayer je u této série tradiční. Pokud si chcete užít opravdový horror, tak si v menu zapněte možnost zraňování se mezi hráči a slovo "masakr" dostane nový rozměr. Na druhou stranu to bičuje atmosféru do nebetyčných výšin. Připadáte si nejvíce jako ve filmu Aliens, kdy každý kryje jednu část chodby s posledním zásobníkem a uvědomujete si, že o moc déle nevydržíte. No ještě že jste po smrti znovunarozeni s omezenou nesmrtelností. Pokud to nebyl váš poslední žívot samozřejmě. Hra má neskutečně hektické tempo. Krom poměrně vysoké obtížnosti je zde také velice strmá křivka náročnosti na hráče. Ze začátku je nejtěžší vyhýbat se minovým polím a pochopit, že do to elektrického plotu by se nemělo vstupovat. Začnete kropit první desítky vetřelců, ale pár minut na to máte proti sobě celé zástupy potvor se schopností střílet. A to není úplná legrace. Sice si můžete vylepšovat svou zbraň, ale těch peněz není zas tak moc. Jak jsem výše naznačil, skladba levelů je nelineární a komplikovaná (mrkněte na nějaké z nich). Z jednoho do druhého se dostáváme prokružbením se skrz nepřátele, ale musíme také vhodně nasbírat klíče nutné k otvírání dveří. Těch není mnoho. Celkem snadno se pak může stát, že při honbě za penězi pro naše upgrady objevíme slepou uličku, kterou bez klíče nepřekonáme. Autoři hry, božští Team 17, s tím samozřejmě do velké míry počítali, takže máme možnost si klíče kupovat za kulatou sumičku peněz. Ale ty zbraně se nakonec stejně vyplatí více, trojitý laser je trojitý laser. Vůbec styl nakupování je velice dobře a pěkně zpracován, dneska bych to přirovnal ku hře Dead Space ;). Tower Assault disponuje především luxusní atmosférou, kterou jí může závidět mnoho horrorových her. Jistě, tempo je zde více akční a ztráta jednoho života nemusí být zpočátku kritická. Ovšem když pak s posledním pixelem zdravíčka vstupujete do zamořené místnosti a víte, že po jediném doteku bude Game Over? Máte trochu jiné myšlenky. Ale tak co, hru rozehrajete znova a bude se vám lépe dařit, no ne? A hele, co je to tady za chodbu, té jsem si předtím nevšiml... no a za pár minut jste o osm obrazovek vedle s tím, že zase chcípáte a proklínáte se, že jste nešli tamtou cestou, kde už jste věděli, jak na to. Život je zmutovaný pes. Nemazlí se s váma a vy se nechcete mazlit s ním. Samotný fakt, že jsem po dobrých dvanácti hodinách usilovného hraní (během této doby jsem viděl Game Over nejméně padesátkrát) nepostoupil nijak zvlášť daleko, je výmluvný. Kde hra tradičně exceluje je rovněž technické zpracování. Top-down pohled není zrovna ideální na nějaké grafické orgie (však se mrkněte na hry od Vulcanu - jako je Valhalla třeba, jak si s tím nedokázali moc poradit), ale mágům z Team 17 se to podařilo na výtečnou. Jednak technologicky - ECS i AGA verze mají hodně společného (AGA ale je prostě hezčí), jedou rychle, obrazovka je plná detailů. Ačkoliv si s paměťovými nároky nemůže Amiga příliš vyskakovat, takže jsme nuceni přijímat opakování grafických prvků, je jich přesto tolik, že v kombinacích vytváří naprosto dokonalé prostředí. Všude se válejí nějaké věci, animace panáků i vetřelců je na patřičné úrovni a roztrhaná těla ležící v tratolištích krvi jsou... inspirující. Veškerá tato herní grafika je občas proložená perfektními celoobrazovkovými výjevy z dění ve hře. K tomu si přičtěte nasamplované hlášky (Player one requires a medical attention) a fakt, že je hra na pouhých třech disketách (DD / 880 kB) a máme tady jednu z nejvybroušenějších her po stránce technické i designové. Palec nahoru vždy a všude. Hrát Tower Assault je neskutečné potěšení, které je přístupné i současné generaci hráčů. Ve srovnání s Alien Breed 2, pokud si vybavíte poněkud frustrující start hry nebo s prvním dílem je tohle kvalitativní i kvantitativní skok kupředu, který byste neměli v žádném případě minout. Půjdete totiž jinak do pekla. Co se okolí týče - hra vyšla také pro PC (zdařilá konverze - na CD jsou i animačky navrch) a obecně sklízela opravdu vysoká hodnocení napříč magazíny, i když někteří nedokázali odpustit vysokou obtížnost a málo opravdu nového obsahu. Obecně ale Tower Assault vytvořil velice dobrý odrazový můstek pro Alien Breed 3D a Killing Grounds, o kterých si ale povíme příště. Na PC ještě existuje Alien Breed Obliteration (Windows, 2005) a nedávno se začalo hovořit o remaku hry přímo pod Dream 17 pro PC a konzole. Na E3 ale neukázali zhola nic. Takže se připomínám, jo? P.S.: Na PC vzniklo několik her, které by se Alien Breed daly přirovnat, mrkněte se třeba na Shadowgrounds. Tak nějak bych si dokázal představit i nový Alien Breed. 12 komentářů: - Anonymní9. června 2009 18:26 AB bola spica.. skor by som prijal pokracovanie Crimsonland, cista rezba wsad+mys hodte to do 2d pohladu zo sveta AB. Shadowgrounds boli OK, ale taky umely. Crimson rulezz. rohstolaOdpovědětVymazat Dave, pokud by se ti podarilo nekde najit samply Lynette Reade (ten vsudypritomny zensky hlas lodniho pocitace), dej mi prosim vedet. Zatim se mi nepodarilo najit je v takovem formatu, ktery bych byl schopen prekonvertit na neco pouzitelneho ( jedinne co mam je BP-SoundMon - http://old.exotica.org.uk/tunes/archive/BP-SoundMon/Alien_Breed.lha )OdpovědětVymazat Jeste jednou dik za dalsi starou pecku. :) Alien Breed Obliteration je verny remake s novymi levelmi (a je to samozrejme freeware). Inak sa neda nic ine, len suhlasit. I ked ja som samozrejme hral v tych casoch onu PC verziu.OdpovědětVymazat A ked sa tak pozeram na tie screeny okolo, ta grafika vyzera este aj dnes velmi dobre. Skratka potvrdzuje to pravidlo, ze sprity nestarnu tak ako 3D grafika :) Lukas: Z těhle modů dokážu v pohodě vytahat samply, ale ženský hlas jsem tam nenašel. Přehrávám to v Amize v Eagle Playeru normálně.OdpovědětVymazat Dave proklinam teee...ehm, budiz ti odpusteno;)OdpovědětVymazat Faktem je, ze s TA bysme si uzili mnohem vice zabavy, bez frustrujiciho level 1 v AB 2.Proto jsem to navrhoval. Kazdopadne snad neni vsem dnum konec. Rad bych jeste vypichl mnohem lepsi naplne misi, zvlaste s pomerne stereotypni AB i AB : Special Edition. Od hledani unikatniho klice, ktery vlastni rotrhany kapitan, po rozstrileni nadrze s jakymsi plynem, diky cemuz jsou predator like nepratele konecne viditelni. Mise kde je tma a hraci maji pouze kuzely baterek a vetrelce casto indentifikuji pouze podle modre sviticich oci. Mise kde se uz od zacatku zdrha pred odtikavajicim vybuchem. Proste nervy drasajici kvalita. Hru jsem zatate hral jednou temer 14 dni v kuse a i kdyz jsem se dostal velice daleko (posledni vez, par poslednich pater) i s laserem za 50 000 kreditu, neprustrelnou vestou a asi 5 zivoty, jsem nebyl schopen se dostat pres nekolik pater doslova natriskanych neviditelnymi potvorami. Prave v teto zaverecne fazi je bohuzel jasne, ze je hra urcena skutecne spise pro coop ve dvou. Kazdopadne obrovska(52 levelu), atmosfericka, poctiva hra, kde nezkusil, doporucuji emulator Amigy, kvalitni joypad a vikend na tema Alien Breed: Tower Assault. Hra z doby, kdy diky stari/vykonu Amiga sestupovala z trunu nejlepsiho herniho zarizeni, ale obcas jeste dokazala byt proklate sexy :) Prokletí přijato, fakt se cejtim, jako kokot ;).OdpovědětVymazat - Anonymní11. června 2009 17:24 Ale chlapci, Toweráč se dá dohrát úplně v pohodě. Tady je právě důležitý poznat cestičky, který Dave našel a snad i pochopil. TTa hra je geniální právě v tom, že si můžete určovat obtížnost. Dá se najít kurs, který je velmi easy. Já osobně jsem to tenkrát dohrál několika způsoby. Dokonce je tam hardcore cesta, kde jste na věži za pár levelů, ale projít je je nadlidský. A ještě jsi Dava zapoměl zmínit krásné FMV sekvence, zvlášť ta závěrečná po zkosení královny je dechberoucí. Zajímavostí je, že v těchto videích hraje pár členů samotných Team 17!OdpovědětVymazat To ja chapu, ale nekdy se clovek proste tzv. zabejci a rika si, ze to nejak jit musi, proc by jinak tvurci tuhle cestu delali. Bohuzel tahle byla spise opravdu pro dva hrace, verim tomu, ze s vypetim vsech sil 2 lidi by to slo :)OdpovědětVymazat Tady mi Solaris 104 uploadnul jeho postup levely, zajímavý, fakt!OdpovědětVymazat http://amiga.probers.info/forum/showthread.php?p=42325#post42325 Narez! U Alien Breed jsem vyrustal, jako malej jsem vlastnil Amigu 500. Jeste vyborna hra byla Walker u ktere jsme s kamaradem vydrzeli hodiny a hodiny, jeden zameroval mysi a druhej chodil na klavesnici :]OdpovědětVymazat Tak Team 17 si klidne vydavaji vylepsene Worms Armaggeddon na XBLA(mimochodem to vypada moc pekne) a ohledne Alien Breed remake stale ticho po pesine. Ach jo.OdpovědětVymazat Doufam, ze neco predvedou na te vystave v Deutschlandu. Evidentne jim ty Worms sypou tolik, ze vlastne nemuseji delat nic jineho. To jim to neprijde malo ? Tak ono vzhledem k nákladům na "vývoj nových Worms" jim to asi stačí bohatě. Doma je zlá...OdpovědětVymazat


text: Jaterní markery. Rakovina jater je detekována z hlediska AFP (jeho hladina se zvyšuje 3 měsíce před objevením prvních příznaků). Diagnózu potvrďte pomocí CA 15-3, Ca72-4, Ca 19-9, Ca 242. Existuje podezření na nemalobuněčný karcinom plic. Tento marker je přítomen v nervových buňkách. Jeho výkon se zvyšuje s neuroblastomem nebo leukémií.


BMI | OB klinika a.s. Zpět | Úvodní strana » Články » BMI Jak můžeme poznat obezitu? Nadváha a obezita se posuzuje podle indexu tělesné hmotnosti (BMI – body mass index). Na základě BMI je možné určit i míru zdravotního rizika. Tento index se používá na celém světě a nejen v oblasti medicínské, ale i v materiálech výukových a dokonce i v módních časopisech. Index BMI je uznávaným měřítkem pro stanovení diagnózy obezity. Nejnižší riziko zdravotních komplikací je při BMI mezi 18,5–25, tedy v rozmezí normální hmotnosti. Diagnóza obezity je spojována s BMI od 30 a výše, nadváha je v pásmu od 25 do 29,9 a hodnoty pod 18,5 jsou spojovány s podvýživou. Platí, že čím vyšší BMI, tím více stoupá riziko vzniku zdravotních komplikací a jejich závažnost. Je třeba upozornit, že hodnoty BMI se neposuzují u dětí. BMI však nepředstavuje přesnou metodu umožňující stanovení obsahu tuku v těle. Např. ženy a starší lidé mají při stejném BMI vyšší podíl tukové tkáně než muži a mladší osoby. Vysoké hodnoty BMI mohou být také zjištěny u sportovců s vysokým podílem svalové hmoty. Ke stanovení procenta tělesného tuku se v praxi nejčastěji používá antropometrických metod nebo bioelektrické impedance, kdy analyzujeme složení těla (podíl tuku, svalů, vody). BMI se vypočítá podle vzorce: hmotnost(v kg) / výška^2(v m) Tabulka – Zdravotní rizika podle BMI (klasifikace podle SZO a International Obesity Task Force) Rozmezí BMI Kategorie Zdravotní rizika pod 18,5 podváha zvýšená 18,5 - 24,9 normální rozmezí minimální 25,0 - 29,9 nadváha lehce zvýšená 30,0 - 34,9 obezita I. stupně zvýšená 35,0 - 39,9 obezita II. stupně vysoká nad 40 obezita III. stupně velmi vysoká Diagnostika a příčiny obezity


source: wikipedia

text: Charles Perrault [šárl peró] (12. ledna 1628, Paříž, Francie – 16. května 1703, Paříž) byl francouzský spisovatel a vysoký úředník na dvoře krále Ludvíka XIV., člen Francouzské akademie. Proslavil se jako jeden z prvních spisovatelů a vydavatelů pohádek. Život Narodil se jako nejmladší ze čtyř synů bohatého právníka a dvorského úředníka. Vystudoval práva a v roce 1651 dostal advokátskou licenci. Už v této době publikoval parodické básně, roku 1648 parodii na Vergiliovu Aeneis a roku 1649 veršovaný spis „Hradby Troje čili o původu burlesky“, kde ironizuje jak lidové povstání na začátku Frondy, tak také kardinála a ministra Mazarina. Po konci povstání roku 1653 ho nejstarší bratr Pierre Perrault, vysoký úředník královských financí, uvedl ke dvoru. Zde si ho všiml spisovatel Jean Chapelain a doporučil ho novému ministru Colbertovi. Ten ho roku 1662 jmenoval tajemníkem tak zvané „Malé akademie“, komise znalců, kteří posuzovali nákupy uměleckých děl pro krále a dohlíželi na budování Louvru i zámku ve Versailles. Roku 1671 byl přijat do Francouzské akademie a v roce 1673 se stal jejím tajemníkem (tj. předsedou) a knihovníkem. Roku 1672 se oženil s Marií Guichon, s níž měl jednu dceru a tři syny. Jeho žena však už roku 1678 zemřela. V roce 1680 se vzdal svého místa v komisi ve prospěch Colbertova syna a když Colbert 1683 zemřel, věnoval se literatuře. Jeho „Paměti“ vyšly až posmrtně roku 1756. „Spor Starých s Moderními“ Při slavnostním zasedání Akademie, věnovaném oslavě Ludvíka XIV. roku 1687, přednesl báseň „Století Ludvíka Velikého“, kde tvrdil, že jeho doba v umění a vědách předstihla antiku. Báseň vyvolala velkou polemiku, která jako „Spor starých s moderními“ (Querelle des Anciens et des Modernes) vstoupila do dějin. Proti Perraultovi se tehdy postavili skoro všichni významní autoři, zejména Bossuet, Fénelon, La Bruyère, La Fontaine, Racine a Boileau. Na stranu „moderních“ se postavili Saint-Évremond, Bayle a Fontenelle. Téma sporu se ovšem objevovalo už dříve a když René Descartes roku 1637 vyřešil tzv. Pappův problém, a to dokonce pro libovolný počet přímek, chápalo se to jako doklad, že moderní věda předstihla starověkou. V letech 1688–1697 vydal Perrault čtyřsvazkovou sbírku takových příkladů, kde „moderní“ předstihli starověk a v letech 1696–1700 rovněž čtyřsvazkové „Životy slavných mužů tohoto století ve Francii“. Kolem roku 1700 pak už Perraultovo stanovisko obecně převládalo. Pohádky Už v letech 1684–1691 vydal Perrault tři svazečky veršovaných pohádek a po jejich úspěchu roku 1697 anonymně Pohádky mé matky husy (Contes de ma Mère l'Oye). Název připomíná legendární matku Karla Velikého Bertu, která prý měla od samého předení "husí nohu". Sbírka obsahuje pohádky z ústního podání i od různých autorů, mezi nimi je například Popelka, Červená karkulka, Šípková Růženka, Kocour v botách, Modrovous, Paleček a další. Kniha měla neobyčejný úspěch, mnohokrát vyšla ve francouzštině a v překladech a prosadila žánr pohádky do literatury. Z Perraulta pak čerpali další vydavatelé pohádek, zejména bratři Grimmové v Německu, a z nich i čeští autoři. Slavné je vydání z roku 1862, které ilustroval Gustave Doré. Perraultovy pohádky byly několikrát zhudebněny a zfilmovány, mimo jiné i Waltem Disneym. Zajímavost Jeho socha je jednou ze 146 soch umístěných na fasádě budovy Hôtel de ville de Paris. V lednu 2016 k 388. výročí jeho narození zveřejnil Google na hlavní straně vyhledávače tematické doodle. Odkazy Reference Literatura Ottův slovník naučný, heslo Perrault, Charles. Sv. 19, str. 516 Související články Pohádka Externí odkazy Ch. Perrault, Le cabinet des Beaux-Arts. Digitalizované vydání z roku 1690 Pohádky anglicky a francouzsky Charles Perrault, Pohádky matky Husy (přehled pohádek) Francouzští spisovatelé knížek pro děti Francouzští básníci Členové Francouzské akademie Narození v roce 1628 Narození v Paříži Úmrtí v roce 1703 Úmrtí v Paříži Muži Narození 12. ledna Úmrtí 16. května


text: Slončík se Spartou už týden trénuje - iDNES.cz Slončík se Spartou už týden trénuje P r a h a - Už týden trénuje se Spartou bývalý reprezentační záložník Radek Slončík. Od operace jeho kolena uběhlo osm měsíců. "Zatím se jen snažím, aby si tělo vůbec zvyklo na dříve obvyklé pohyby," tvrdí spokojený hráč, který za pět milionů korun přestoupil do pražského klubu z Ostravy a hned poté odletěl do USA na operaci. Po rehabilitaci v tréninku posiloval především zesláblé svalstvo operované nohy. "Doktoři říkají jasně: koleno vydrží tak, jak ho podrží okolní svaly," prozradil, názor lékařů. Slončík se s rodinou už v červenci přestěhoval do Prahy. Od léta kmital mezi stadionem na Letné, nedalekou Stromovkou, kde nohu zatěžoval při jízdě na kole, a plaveckým bazénem. "Musím se do začátku zimní přípravy dát úplně do pořádku, abych ji mohl absolvovat naplno, bez úlev. Jen tak mám šanci se ve Spartě prosadit," říká Slončík, co jej čeká v nejbližšších týdnech. "Když to přežiju, budu svému cíli zase o něco blíž," míní. Trenér Ivan Hašek si od jeho návratu hodně slibuje. "Už má zase balón u nohy a až se dostane do obvyklé pohody, bude určitě oporou," tvrdí.


1 Sídlo: Berní 2261/1, Ústí nad Labem tel.: Pracoviště: Závodní 378/84A, Karlovy Vary tel.: VÝZVA K PŘEDKLÁDÁNÍ ŽÁDOSTÍ O DOTACI V RÁMCI ROP SEVEROZÁPAD oblast podpory 5.2 Podpora rozvoje absorpční kapacity a publicity 19. září /7 2 Regionální rada regionu soudržnosti Severozápad vyhlašuje VÝZVU k předkládání žádostí o dotace v rámci Regionálního operačního programu NUTS II Severozápad pro období Číslo výzvy Číslo výzvy: Program, prioritní osa, oblast podpory Program: Regionální operační program NUTS II Severozápad pro období Prioritní osa: 5 Technická asistence Oblast podpory: 5.2 Podpora rozvoje absorpční kapacity a publicity 3. Cíle oblasti podpory Hlavní cíl prioritní osy: Zajistit plynulé, efektivní a účinné řízení, implementaci, monitoring, kontrolu a evaluaci operačního programu tak, aby podporoval pečlivě cílené, integrované a rozfázované metody regionálního rozvoje, podporující aktivity decentralizovaných a kooperujících aktérů rozvoje. Globální cíl oblasti podpory: Vysoká a efektivní absorpční kapacita regionu umožňující splnění cílů a plánovaných dopadů ROP Severozápad. Operační cíle: Funkční systém identifikace a podpory přípravy tvorby kvalitních projektů; Vznik a podpora systému podpory zvyšování kvalifikace jednotlivých potenciálních či existujících žadatelů a předkladatelů projektů; Zajištění rovného přístupu k informacím pro všechny potenciální žadatele i veřejnost. 2/7 3 4. Podporované aktivity Předmětem podpory jsou projekty zaměřené na: Konzultace, přímou asistenci a podporu lokálních či regionálních komunit v přípravě integrovaných projektů a strategií pro jednotlivé oblasti podpory prioritních os, včetně řízené integrované podpory měst v procesu přípravy a následné realizace IPRM, spočívající v zajištění kontinuální technické asistence vhodným kandidátům při realizaci tohoto integrovaného přístupu. Podporu přípravy a zpracování kvalitních individuálních projektů určených pro realizaci v rámci některé z oblastí podpory ROP, včetně podpory zpracování potřebných studií a projektové dokumentace, podpora přípravy projektů PPP. Podporu asistence a poradenství pro žadatele v návaznosti na zkušenosti ze stávajících aktivit zaměřených na podporu absorpční kapacity jako je např. systém rozvojových center realizovaný jednotlivými kraji. Vznik informačních systémů, databází a sítí certifikovaných poradců proškolených v oblasti problematiky SF, strategii a přístupu ROP a přípravy a realizace projektů. Vzdělávací aktivity pro žadatele a veřejnost, zejména pořádání kurzů, workshopů, seminářů a konferencí, výměny zkušeností a rozvoj partnerství. Aktivity vyplývající z KoP obsahující různé typy akcí informujících veřejnost (multimédia, video, inzertní kampaň), zejména pak: - Realizace Komunikačního plánu ROP SZ - Prezentace na webových stránkách - Distribuce dokumentace - Informační kampaně - Prezentace v médiích, spoty a reklamy - Publikační činnost - Inzerce 5. Příjemci podpory Příjemci Regionální rada regionu soudržnosti Severozápad (ŘO ROP SZ) Kraje Organizace zřízené či založené krajem Odkaz na legislativu Zákon č. 248/2000 Sb., o podpoře regionálního rozvoje, ve znění pozdějších předpisů Zákon č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení), ve znění pozdějších předpisů 23 a další zákona č. 250/2000 Sb., o rozpočtových pravidlech územních rozpočtů, ve znění pozdějších předpisů 6. Forma podpory Podpora je poskytována formou nevratné přímé pomoci (dotace). Výše podpory ze strukturálních fondů EU (ERDF) může dosáhnout až 85 % celkových veřejných způsobilých výdajů projektů. Míra spolufinancování z veřejných zdrojů ČR (národní veřejné zdroje) 3/7 4 musí dosáhnout, v návaznosti na poskytnuté zdroje strukturálních fondů EU, minimálně 15 % z celkových veřejných způsobilých výdajů projektů. Spolufinancování ČR bude zajištěno z rozpočtů krajů a z ostatních veřejných rozpočtů. 7. Doporučená struktura financování Doporučená struktura financování je popsána v Prováděcím dokumentu ROP SZ v kapitole 11.4 Struktura kofinancování projektů v rámci ROP SZ. 8. Minimální přípustná výše celkových způsobilých výdajů na jeden projekt Kč 9. Alokace prostředků (podíl ERDF) pro výzvu Alokace roku Částka v EUR Částka v Kč dle plánu TA Celkem přepočteno kurzem 1 EUR = 24 CZK 10. Místo realizace projektů Region soudržnosti Severozápad 11. Maximální délka realizace projektu Datum zahájení projektu: Datum ukončení fyzické realizace jednoetapového projektu Datum podání žádosti o platbu u jednoetapového projektu a datum ukončení jednoetapového projektu Datum ukončení fyzické realizace víceetapového projektu Datum podání poslední žádosti o platbu u víceetapového projektu a datum ukončení celého víceetapového projektu Od a zároveň před datem registrace projektu. Nejpozději Nejpozději (a zároveň nejpozději 20 pracovních dnů od ukončení fyzické realizace projektu). Do musí být ukončena etapa (etapy) zahrnující min. 50 % celkových způsobilých výdajů. Fyzická realizace zbývajících etap projektu musí být ukončena do Nejpozději do (zbývající etapy projektu). 4/7 5 12. Způsobilé výdaje Výdaje projektů realizovaných v rámci prioritní osy 5 jsou způsobilé, pokud vznikly a byly skutečně uhrazeny nejdříve Za způsobilé výdaje jsou považovány pouze ty výdaje projektů, které mohou být spolufinancovány ze strukturálních fondů EU, tj. ty, které jsou v souladu s příslušnými předpisy Evropské unie a České republiky a odpovídají zaměření dané prioritní osy a oblasti podpory Regionálního operačního programu regionu soudržnosti NUTS II Severozápad pro období Způsobilé výdaje musí být zároveň v souladu s Pravidly způsobilých výdajů pro programy spolufinancované ze SF a FS na programové období a s Přílohou č. 1 Příručky pro příjemce (Pravidla způsobilých výdajů), přičemž úprava v Příloze č. 1 Příručky pro příjemce má přednost. Za způsobilé jsou v této oblasti podpory považovány následující typy výdajů: výdaje spojené s přípravou a realizací věcného a finančního řízení OP, výdaje spojené s hodnocením a monitorováním realizace projektů a operačních programů, výdaje spojené s jednáním monitorovacích výborů a podvýborů operačních programů, včetně výdajů na externí odborníky, výdaje spojené s poskytováním informací a propagací OP, šířením povědomí o programu, vytvářením sítí, kontaktních míst a informačních kanálů, výdaje spojené s prováděním auditu a kontroly realizace projektů a programů, výdaje spojené s instalací, provozem a propojením počítačových systémů a s pořízením elektronického vybavení pro řízení, monitorování, kontrolu a hodnocení, výdaje spojené s činností zaměřenou na posílení správní (administrativní) kapacity pro provádění pomoci z fondů EU, tj. podpora interního a externího vzdělávání zaměstnanců zapojených do implementace fondů EU, organizace a technická podpora jednání pracovních skupin a komisí, poradenství, studie, analýzy, metodiky a metodické příručky, výdaje spojené s posilováním absorpční kapacity, výdaje na hrubou mzdu včetně zákonných odvodů zaměstnavatele na sociální a zdravotní pojištění za zaměstnance a dalších odvodů, k nimž je zaměstnavatel povinen na základě právních předpisů (např. zákonné úrazové pojištění zaměstnanců), služby související s provozem kanceláře (telefony, energie, režie aj.), výdaje spojené s osobními náklady (např. poskytnuté ochranné pomůcky). Konkrétně se může jednat o následující výdaje: pořízení hmotného majetku výpočetní, kancelářská a informační technika vč. základního příslušenství a softwaru, pořízení strojů a zařízení, pořízení nehmotného majetku (software, licence, patenty, know-how), oběžná aktiva (drobný hmotný a nehmotný majetek), materiál a zásoby (kancelářské a archivační potřeby, záznamová média), osobní náklady tj. hrubé mzdy včetně zákonných odvodů (soc. a zdrav. pojištění), dovolených a jednorázových odměn zaměstnanců příjemce vyčleněných pro projekty podpory absorpční kapacity v rámci programu, nákup služeb (výdaje na právní, technické, finanční, ekonomické poradenství, výdaje spojené s výběrovým řízením na dodavatele, audit, znalecké posudky, hodnocení, monitorování, nájem apod.), cestovní náhrady, ochranné pomůcky, 5/7 6 finanční výdaje (poplatky za zřízení, za vedení zvláštního bankovního účtu a za transakce spojené s realizací projektu, pojištění majetku, výpis z rejstříku trestů), výdaje na propagaci a publicitu na podporu absorpční kapacity včetně studií a publikací, výdaje spojené s jednáními pracovních a akčních skupin programu v oblasti absorpční kapacity, včetně výdajů na externí odborníky účastnící se těchto jednání, pořádání konferencí a seminářů (honoráře a ostatní služby), překlady a tlumočení, výdaje na zhotovení studií, analýz a zpráv, pojištění majetku, režijní výdaje, operativní leasing, DPH (za podmínky, že příjemce nemá nárok na odpočet DPH na vstupu). 13. Termíny výzvy Zahájení příjmu žádostí o dotaci: 19. září 2013 Ukončení příjmu žádostí o dotaci: 13. srpna 2014, ve 12:00 hod. Výzva je kontinuální. Žádosti doručené mimo stanovené období nebudou převzaty. 14. Místo předkládání žádosti o dotaci Žádost o dotaci bude předkládána osobně územně příslušnému Územnímu odboru realizace programu (ÚORP) na oddělení administrace projektů (OAP) podle následujících pravidel: žádosti k projektům, které budou realizovány na území Ústeckého kraje, se předkládají na OAP ÚORP v Ústí nad Labem, Berní 2261/1, Ústí nad Labem; žádosti k projektům, které budou realizovány na území Karlovarského kraje, se předkládají na OAP ÚORP v Karlových Varech, Závodní 379/84A, Karlovy Vary (budova C krajského úřadu); žádosti k projektům realizovaným na území obou krajů se předkládají na územně příslušném OAP podle převažujícího místa realizace projektu. 15. Kritéria pro poskytnutí dotace Kritéria pro poskytnutí dotace jsou uvedena v příloze č. 6 Příručky pro žadatele Výběrová kritéria pro prioritní osu 5 Technická asistence. 16. Náležitosti žádosti o poskytnutí dotace Žádost musí být podána na standardním formuláři, který žadatel vyplní pomocí internetové aplikace BENEFIT7 (internetová adresa aplikace je Tištěná, pevně spojená podoba standardního formuláře se předkládá osobně ve dvou vyhotoveních včetně všech povinných a nepovinných příloh a seznamu příloh. Žadatel se při přípravě a předložení žádosti o dotaci musí řídit základní dokumentací ROP 6/7 7 Severozápad (tj. zejména programový dokument, Prováděcí dokument, Příručka pro žadatele včetně příloh, Příručka pro příjemce včetně příloh, Operační manuál včetně jeho příloh 1 ) platnou ke dni vyhlášení výzvy a metodickými pokyny Řídícího orgánu ROP Severozápad. Dokumentace s výjimkou Operačního manuálu je k dispozici na internetové adrese Operační manuál je součástí interních předpisů Regionální rady regionu soudržnosti Severozápad. O další informace se žadatel případně může obrátit na pracovníky oddělení administrace projektů: Ústí nad Labem: Jitka Štainerová vedoucí oddělení Lucie Bendlová Bc. Zdenka Broumská Květa Mauerová, DiS Ing. Petra Salačová Bc. Iva Sobíková Karlovy Vary: Ing. Marie Míšková vedoucí oddělení Ing. Lenka Modrovičová Kamila Krupičková 1 V případě příjemce Regionální rada regionu soudržnosti Severozápad. 7/7


source: fineweb

text: Mongolské invaze do Japonska Mongolské invaze do Japonska (japonsky: 元寇, Genkó) v letech 1274 a 1281 byly, i přes svůj neúspěch, historické události prvořadého významu. Tyto pokusy o invazi patří mezi nejslavnější události japonských dějin a vzhledem k tomu, že pomohly zastavit územní expanzi Mongolské říše, patří bezesporu i k významným událostem dějin světových. Odkazy na ně můžeme i dnes najít v mnoha uměleckých dílech. Jsou to nejstarší události, se kterými se pojí výraz kamikaze („božský vítr“). Za posledních více než 1500 let bylo Japonsko právě v té době nejblíže možnému dobytí nepřátelskými vojsky (s výjimkou konce druhé světové války). Invaze[editovat | editovat zdroj] Kublajchán se stal čínským císařem v roce 1259 a roku 1264 ustanovil hlavním městem Peking. Korea byla brzy přinucena podvolit se mongolské nadvládě. O dva roky později Kublajchán vyslal své emisary do Japonska. Požadoval, aby se Japonci podřídili jeho nadvládě nebo čelili invazi. V roce 1268 poslal druhou skupinu vyslanců, ale stejně jako ta předchozí, se vrátila s nepořízenou. Obě skupiny vyslanců se setkaly s Činzei Bugjóem neboli Pověřencem pro obranu Západu, který jejich požadavky postoupil šógunovi v Kamakuře a císaři v Kjótu. Poté si ještě obě strany vyměnily množství vzkazů přes korejské posly a mongolské vyslance. Bakufu (šógunova vláda) přikázala všem, kteří měli v držení léna na ostrově Kjúšú (oblast nejbližší ke Koreji, a tedy nejpravděpodobnější cíl útoku), aby se tam vrátili a vojenským silám na Kjúšú, aby se přesunuly na západ a dále tak posílily možná místa vylodění. Navíc byly organizovány velké bohoslužby a řešení běžných vládních problémů bylo odloženo až na dobu po překonání krize. Kublajchán chtěl začít válku už v roce 1268, ale zjistil, že mu Korejci v té době nebyli schopni poskytnout dostatečnou armádu a loďstvo. V roce 1273 poslal do Koreje část vojska jako předvoj, ale to nebylo schopné se zásobovat z místních zdrojů a muselo se vrátit do Číny pro zásoby. Nakonec roku 1274 mongolské loďstvo vyplulo s asi 15 000 mongolskými a čínskými vojáky a 8 000 korejskými válečníky na 300 velkých a 400 až 500 menších plavidlech. Snadno dobyli ostrovy Cušima a Iki a 19. listopadu přistáli v zátoce Hakata, blízko Dazaifu, starobylého administrativního centra ostrova Kjúšú. Následující den se strhla bitva Bun'ei (文永の役), také známá jako „(První) bitva v zátoce Hakata“. Mongolové měli vyspělejší zbraně i taktiku, ale byli přečísleni japonskými obránci, kteří se připravovali na útok měsíce dopředu a kteří dostali posily v okamžiku, kdy se dozvěděli o ztrátě Cušimy a Iki. Bitva trvala celý den a až noční bouře přesvědčila Mongoly, aby se stáhli. Od roku 1275 bakufu zvýšila své úsilí v přípravě obrany proti druhé invazi, o které se domnívala, že je nevyhnutelná. Byla vylepšena organizace samurajů na Kjúšú a vybudovány pevnosti a další obranné stavby na místech vhodných k vylodění (včetně Hakaty). Mezitím se korejský král mnohokrát snažil vyjednávat s Mongoly a odrazoval je od dalších pokusů obsadit Japonsko. Na jaře 1281 byla mongolská čínská flotila zdržena problémy se zásobováním a obsazením velkého množství lodí, které měla. Jejich korejská flotila vyplula, utrpěla těžké ztráty u Cušimy a vrátila se zpět. V létě kombinovaná korejsko-čínská flotila obsadila Ikišimu a pokračovala ke Kjúšú. Tam přistála na několika oddělených místech. V několika jednotlivých střetnutích, společně známých jako bitva Kóan (弘安の役), nebo také „Druhá bitva v zátoce Hakata“, byly mongolské síly vrženy zpět na jejich lodě. Poté dnes slavný kamikaze, silný tajfun, bičoval pobřeží Kjúšú po dva dny a potopil většinu mongolských lodí. Následky[editovat | editovat zdroj] Kublajchán se chtěl pokusit o invazi do Japonska ještě jednou v roce 1286, ale nedostatek zdrojů pro takový pokus mu v tom zabránil. V samotném Japonsku celonárodní reorganizace potřebná k odražení Mongolů vyčerpávala všechny ekonomické a vojenské zdroje. Útoky také poskytly bakufu výmluvu, proč si uchovala moc nad celou zemí a nepředala ji zpět císaři. Ještě několik dalších let pokračovalo posilování obrany Kjúšú a mnoho vojenských opatření zůstalo v platnosti delší dobu. I když to není přijímáno všeobecně, mnozí odborníci dnes věří, že počty bojovníků na obou stranách byly mnohem nižší než se tradičně uvádí. Mnoho odborníků si také myslí, že Japonci byli schopni odrazit nájezdníky i bez přispění šťastného (a známého) kamikaze. Reference[editovat | editovat zdroj] - Sansom, George (1958). A History of Japan to 1334. Stanford, California: Stanford University Press.


text: Jak na výpočet starobního důchodu pro rok 2009 | Upomínky – Vymáhání pohledávek Vyplatí se jít do starobního důchodu ještě v letošním roce, nebo až v následujícím? Jak bude váš důchod vysoký? Připravili jsme pro vás podrobný postup při výpočtu důchodu.


Turistické cestopisy KČT - Riviera di Polska aneb opomíjený Balt „Riviera di Polska“ aneb opomíjený Balt první pán po mé pravé ruce je JFK (Ich bin ein Berliner!) a třetí pán je bývalý starosta západního Berlína Willy Brandt, řečený "koňak Willy". To jsme skutečně na Baltu. Současný hraniční přechod na cyklostezce – vlevo bývalá nebožka NDR – Západní pevnost u Swinoujscie. Nejen na jih od České republiky je moře a tentokrát míříme k moři na sever. My sice moře máme, ale pouze ve fantazii Williama Shakespeara ve hře Zimní pohádka, jejíž část se odehrává v Bohemii – pusté zemi u moře. Protože jsme od roku 1989 nebyli v Berlíně, přerušíme přesun k Baltu zastávkou v tomto městě, kde máme možnost pobýt tři dny. V Německu se pohybujeme po neplacených (zatím!) dálnicích. Již to známe z dřívějška, ale na úseku Drážďany – Berlín se nám zdá, že je těchto upozornění více. Jedná se připomínku „Habre Tako“. Snad by se dalo volně přeložit „Půl tachometru“. Dopravní policie tím upozorňuje na zásadu dodržování odstupu od před námi jedoucího auta na vzdálenost rovnající se v metrech polovině naší rychlosti, tedy jedeme-li 100 km/hod, pak náš odstup musí být minimálně 50 m. Německá policie toto nejen vyžaduje, ale i kontroluje. Pokuta za nedodržení této zásady je minimálně 75 euro. Aniž bychom se s policií dostali do kontaktu, vjíždíme do Berlína. Navigace nás vede mimo jiné přes čtvrť Neukölln. Zde si však připadáme jako v Turecku, nejspíše jako v Istanbulu. Protože je konec června, veškerý život se odbývá venku, turečtí muži posedávají a pokuřují na chodnících. Ostatně v celém Berlíně potkáváte muslimky v nidžábu (šátek kryjící vlasy), ale ani burka není úplně vzácná (z obličeje vidíte pouze oči). Před nějakým časem jsme byli v Tunisu, kde jsme takovou četnost tohoto oblečení nezaznamenali. Berlín patří mezi německá města, která se snaží potírat extrémní emise. Již před odjezdem z ČR jsme vylepili na přední sklo německou nízkoemisní známku – zelenou plaketu s číslem 4 jsme u nás zakoupili za 300 Kč na Stanici technické kontroly, na základě předložení velkého technického průkazu. Protože v SRN je již asi 50 měst, které tuto známku vyžadují, vyplatí se ji zakoupit, neboť její absence je ohodnocena pokutou 40 EURO, včetně odebrání jednoho bodu v registru řidičů v Německu (ten jeden bod vám odeberou rovněž při nedodržení Halber Tacho). Platnost nálepky není časově omezena. Protože jsme policejním nástrahám unikli, na každý den pobytu ve městě zakupujeme lístek na veškerou dopravu v Berlíně v hodnotě cca 6,5 EURO a věnujeme se prohlídce tohoto kosmopolitního města. Ihned vás udeří do očí, že to co by jinde v Německu neprošlo (na příklad co se týče oblečení) je tolerováno bez zvláštní pozornosti. Nelze minout Checkpoint Charlie, kdysi kontrolní stanoviště US Army na ulici Fridrichstrasse – bývalý přechod mezi Západním a Východním Berlínem. Na přechodu slouží dodnes američtí vojáci, kteří však za fotku s nimi požadují 2 EURA (samozřejmě to jsou přestrojení Němci – ironií osudu se z kdysi symbolu studené války stala turistická atrakce). V sousedním domě je museum Berlínské zdi, které mimo jiné dokumentuje 254 mrtvých při pokusu o její překonání (na našich zadrátovaných hranicích zahynulo za celou dobu do roku 1989 asi 280 osob). Můžete si zde asi za 2 EURA koupit jako suvenýr etuji s kouskem zdi (a Japonci to skutečně kupují). Jeden celý den věnujeme návštěvě Muzejního ostrova; muzeí je zde koncentrováno celkem pět, problém je v tom, že nelze zakoupit jinou vstupenku než za 18 EURO, která platí pro vstup do všech museí v jediný den. Absolvovali jsme čtyři, do pátého jsme to již vzdali. Večer jdeme na „jedno“, nedaleko Alexu je mnichovská pivnice, kde se skutečně točí Hofbräu (Berliner Weise, což je pivo do kterého vám dají panáka ovocného sirupu, jsme zkusili den před tím). Díky ceně skoro 10 EURO si dáváme skutečně jedno (ale je to tuplák). Imitace mnichovské pivnice je dokonalá, číšnice v dirndlech, číšníci v kožených kalhotách a hraje šraml. Poslední den pobytu ve městě se z kupole Berlínského dómu přesvědčujeme, že Berlín je stále jedno velké staveniště, kam jezdí odborné exkurze z celé Evropy za úspěšnými příklady moderní architektury. Na závěr pózujeme před Reichstagem (dnes Bundestagem) ze západní strany. Tento pohled nám za časů NDR byl odepřen, ačkoliv jsme ho znali (museli bychom tehdy projít Braniborskou branou, což nebylo možné). Pamětníci filmu Pád Berlína pamatují, že hlavní schodiště vedoucí do budovy patřilo k závěrečným sekvencím filmu. Budovu lze zdarma navštívit, časově náročná bezpečnostní opatření (obavy z teroristického útoku) nám to však znemožňují. Neodepřeme si však krátkou procházku po slavné berlínské třídě Unter den Linden. Předválečný nejznámější berlínský hotel Adlon stojí na svém místě, i když se jedná o dokonalou repliku válkou zničeného hotelu, nyní patřící do sítě hotelů Kempinski. Berlínskou zastávku končíme a po dálnici se vydáváme do nedalekého polského Štětína. Dotýkáme se poprvé moře (i když to je pouze štětínský záliv, spojený s mořem) a na tachometru máme z Pardubic asi 770 km. Bohužel se nám potvrdilo to, co jsme předpokládali: jednak je Štětín velkým přístavem, kde obvykle nebývají možnosti koupání a jednak město bylo v dubnu 1945 více jak z poloviny zničeno přechodem fronty (město je vzdáleno pouhých 130 km od Berlína, tudíž zde probíhaly závěrečné boje války v Evropě – týká se to ostatně celé námi navštívené oblasti). Otcové města se nyní snaží vylepšit jeho turistickou pověst a jednotlivé pamětihodnosti propojili systémem červených šipek nastříkaných na chodnících – něco podobného jsme viděli v americkém Bostonu; vkrádá se otázka kdo koho okopíroval? Protože počasí není nejlepší (následoval ale slunečný týden) opouštíme tento přístav a směřujeme do našeho prvního cíle s delším pobytem, do Swinoujscie. Po cestě musíme překonat řeku Swinu, což je řešeno bezplatným trajektem. To, že je trajekt zdarma, není nikde uvedeno (alespoň my jsme tento údaj nezjistili). Swinoujscie je sice rovněž přístavem, ale má rozsáhlou lázeňskou část na pobřeží, oddělenou od města pásem parků. V sezoně lze se společností Adler ze zdejšího turistického přístavu podnikat lodní výlety do okolí. Zdejší pláž je údajně nejširší a nejdelší v Polsku. Pěší korso si v sezoně nezadá s letovisky u Jadranu. Při pohledu na davy návštěvníků si lze jenom povzdechnout, že takovéto počty rekreantů nelze u nás nikde očekávat (čest výjimkám – Praha je něco jiného). Tudíž v názvu reportáže uvedený titulek „Opomíjený Balt“ platí pro Čechy, Poláci na Balt zřejmě nedají dopustit. Součástí města je velký kemp pro 1200 osob, ostatně relativně hustá síť kempů je po celé části tohoto pobřeží, i když se zdá, že valná část návštěvníků dává přednost ubytování v kamenných budovách. Obvyklá cena v kempu je 15 PLN za osobu a den a asi 20 PLN za autokaravan. Následný den po příjezdu do Swinoujscie berme kola a necháváme se opět zdarma přepravit jiným kyvadlovým trajektem přes řeku Swinu na ostrov Wolin. Tento trajekt spojuje obě poloviny města. Předpokládáme, že se s ním přepravíme rovněž autem, až pojdeme do letoviska Międzyzdroje. V informační kanceláři nás však vyvedou z omylu, auto s cizí poznávací značkou nebude převezeno, převáženy jsou pouze místní automobily. Cizí mohou pouze pěšky nebo na kole. Na ostrově Wolin na kolech dojedeme k pevnosti Gerhard, kterou podrobíme důkladnému průzkumu. Tato pruská pevnost (nyní na území Polska) měla čelit útoku z moře. Zařízení provozují zřejmě místní nadšenci; máte zde možnost, aby na vás při execírce hulákal (polsky) pruský poddůstojník (samozřejmě je to placená služba). Jedná se o recesistickou záležitost, protože ke vstupence obdržíte plánek pevnosti, na kterém je upozornění, že jej na konci prohlídky musíte vrátit; pokud tak neučiníte, je vám vyhrožováno uvězněním v kozím chlívku. Celá tato část pobřeží byla v historii silně opevněna, další pevnosti nás ještě čekají. Nedaleko pevnosti je maják o výšce 68 m, z něhož je krásný výhled na celý záliv (protože všude musí být něco nej, má se jednat o nejvyšší maják na Baltu). Vracíme se do Swinoujscie a na kolech pokračujeme podél pobřeží krásnou cyklostezkou do německého letoviska Ahlbeck a Heringsdorf. Hranice je zde znázorněna pouze symbolicky. V polské i německé části pobřeží je díky dnes dobře udržovaným vilám vidět, že to jsou historicky významné lokality rekreace. V podvědomí je Ahlbeck spojován se šlechtickými návštěvníky, v roce 1852 zde byl hostem císař rakouský FJI (i na Jadranu v Opatii je pobřežní promenáda nazvaná po rakouském císaři, i když to moc promenáda není, ale velmi dobře schůdný chodník o délce cca 13 km, opatřený zábradlím a kopírujícím pobřeží). Obecně se nám polská část zdála živější než německá. Večer se vracíme a na promenádě hraje hudba, smaží se ryby, zkrátka zde je sezona v plném proudu. Promenáda je s mořem propojena dřevěným chodníkem a přímo pod cedulí u chodníku, nabádající návštěvníky, aby nekrmili černou zvěř, hoduje divoké prase na předloženém pečivu. Další den ráno opět bereme kola a směřujeme k dalším pevnostem v ústí řeky Swina (na levé straně ve směru toku); je to Fort Aniola s radarovým nástavcem z druhé světové války. Pevnost se podobá Andělskému hradu v Římě, v podstatě se tak i jmenuje. Poslední Západní pevnost sloužila ještě v roce 1962 sovětské armádě; nyní je v ní vojenský skansen. Vstupné 8 PLN je přijatelné, avšak ve většině případů expozice těchto polských militarií nejsou příliš kvalitní. Cyklovýlet končíme na úzkém molu, údajně s délkou 1400 m nejdelším kamenným molem Evropy, vybíhajícím do moře, zakončeným atrapou větrného mlýna, symbolu města. Domníváme se, že Swinoujscie máme přečtené a po poslední noci zde strávené se vydáváme shora zmíněným trajektem, který je cca 7 km od města, do našeho dalšího cíle, kterým je letovisko Międzyzdroje. Místo patří k nejoblíbenějším polským letoviskům a jako všechna sousední na polské „Riviéře“ je velmi upravené, v létě oplývá bohatou květinovou výzdobou, včetně využití prostoru na středu kruhových objezdů pro tento účel. Samozřejmostí je pláž s bělavým jemným pískem, bez ježků a kamenů. Součástí lázní jsou i zábavní parky s všemožnými atrakcemi. Chceme něco vidět z vnitrozemí a zajíždíme tudíž do městečka Kamien Pomorski. V tak malém místě by čekal mohutnou katedrálu z roku 1176 málokdo. Místo, díky své příhodné poloze na mírném svahu nad vodou působí velice příjemným a klidným dojmem. To se nedá říci o další zastávce, kterou je Pobierowo, které díky množství stánků je příliš komerční. Po krátké procházce zajíždíme do Rewalu. Po cestě se stavujeme v lokalitě Trzesacz, které je známé ruinou kostela, který byl zlikvidován postupující erozí pobřeží. V blízkosti jsou vystaveny fotografie, které dokumentují jednotlivé časové fáze. V Rewalu přicházíme opět na chuť letoviskům, neboť se jedná o malé místo s pohodovou atmosférou, pláž zdobí modrá vlajka. Protože pevnina zde přechází k vodě příkrým a relativně vysokým srázem, je zde zaslíbené místo vyznavačů padákového létání, které ještě usnadňuje stále vanoucí vítr. Součástí centra jsou zajímavé dřevěné skulptury, navozující představu koster velryb. Toto je jedno z mála námi navštívených míst, kde se ještě provozuje rybolov pomocí malých rybářských člunů, které jsou díky absenci přístavu vytahovány na břeh lanovými navijáky. Zajíždíme ještě do letoviska Niechoze nedaleko Rewalu a vystupujeme na zdejší maják. Poblíž majáku je park miniatur polských „latarni“ (majáků) v měřítku 1:10. Při přejezdu do našeho posledního cíle tankujeme LPG (možností tankovat plyn je relativně dost), při čemž nám obsluha při tankování staví před předek vozu přenosnou kuželku, abychom neujeli. Není to však žádná diskriminace, dělají to tak všem. Cena za litr LPG je 2,4 PLN; tuto cenu lze považovat za přijatelnou. Naši baltskou anabázi míníme uzavřít v Kolobrzegu, což je největší námi navštívené pobřežní lázeňské město. Jedná se o velmi staré sídlo, jeho historická část však vzala za své v březnu 1945 po čtrnáct dní trvajících bojích. Tuto etapu historie města připomíná panorama v Muzeu polské armády; technicky je koncipováno jako Maroldovo panorama bitvy u Lipan. Museum rozhodně za prohlídku stojí, ze všech militarií na pobřeží má nejvyšší úroveň a mimo vnitřní části obsahuje i venkovní skansen zbraní. Město i přes shora uvedenou historii působí příjemně, díky kombinaci starých a nových prvků v centru, včetně pěších zón a kavárniček. Samozřejmostí je rozsáhlá živá pláž, lemovaná stánky a zakončená opevněným majákem. Protože na poměry na Baltu vládne stále skvělé počasí, nechceme si závěrečný dojem nechat zkazit a otáčíme zpět. Návrat řešíme téměř stejnou cestou, těsně za německo-polskou hranicí navštívíme německý válečný hřbitov Golm na ostrově Usedom, nedaleko osady Kamminke. Toto místo bylo původně oblíbené výletní místo obyvatel města Swinoujscie. Na konci války zde byli pohřbeni nejdříve příslušníci Wehrmachtu a Kriegmariene (i ponorkáři) a posléze po náletu na Swinoujscie část jeho obětí. Nálet v poledne dne 12. března 1945 provedlo 671 amerických bombardérů a po jeho skončení zůstalo asi 20 000 obětí, neboť přístav byl přeplněn uprchlíky. Uvědomujeme si, že stop po této katastrofě již ve městě mnoho není. Celý areál vzpomínkového místa je krásně udržovaný a doplněný fungujícím infocentrem, zdůrazňujícím varování před opakováním takovéto historie. Pak již míříme na most přes štětínský záliv u Anklamu. Míjíme v protisměru kolony německých aut mířících k Baltu. Cca 60 km za Berlínem směrem na Drážďany se na chvíli zastavujeme u turistické atrakce Tropical Islands. Nemáme již mnoho času a nepodléháme možnosti ponechat zde 40 euro za osobu jako celodenní vstupné. Díky německým dálnicím přijíždíme do Pardubic ještě tentýž den pozdě odpoledne. Na závěr: kdo tuto zkušenost nemá, dá se mu návštěva Baltu doporučit, podmínkou je vystihnout počasí. Pro většinu Čechů končí Polsko v Krakově. Z nějakých neznámých důvodů jsou Češi přijímáni v Polsku lépe, než je tomu opačně – zkuste se o tom sami přesvědčit. Statistika: jednalo se spíše o pobytovou záležitost a z tohoto titulu jsme za 11 dní najeli pouze 1825 km. Končíme jako vždy: Do widzenia, Polska!


text: SLOVAN Ústí nad Labem » Na aktivu 1. ligy se odhlasovala změna systému soutěže 06.06.2008 | Jan Horák Na aktivu 1. ligy se odhlasovala změna systému soutěže Ú s t í n/L. - Na zasedání zástupců 1. ligy ve Velké Bíteši se odhlasoval hrací model pro nadcházející sezonu 2008/2009. Schválený systém se bude od toho loňského zásadním způsobem lišit, přestože se kluby na jarním zasedání v Liberci předbežně dohodly na jeho zachování. Stále zatím není jasné, jestli se uskuteční baráž o 1. ligu. Čeká se na stanovisku druholigových celků. Základní část se odehraje ve dvou fázích. Nejprve se spolu střetnou všechny celky systémem doma - venku. Poté se týmy na základě umístění v tabulce rozdělí na dvě skupiny podle klíče sudá - lichá a v jejich rámci se znovu utkají dvoukolovým systémem. Základní část tedy bude čítat 46 kol, 30 v první části a 16 ve druhé. Poslední kolo základní části se bude konat 28. ledna 2009. V play-off se následně uplatní jakási obdoba extraligového předkola play-off. První čtyři celky po základní části mají postup do čtvrtfinále jistý. Týmy od 5. do 12. místa se o zbylá čtvrtfinálová místa utkají v tzv. osmifinále play-off hraném na tři vítězné zápasy. Od čtvrtfinále se bude hrát na čtyři vítězná utkání. Poslední čtyři mužstva si po základní části zahrají ve skupině o záchranu. V ní se jednotlivé celky poměří čtyřkolovým způsobem každý s každým. Účastníkům skupiny o záchranu se započtou získané body ze základní části. V konečném účtování se zachrání první dvě mužstva, zbylé dvě by se měli o setrvání v 1. lize utkat se dvěma nejlepšími týmy 2. ligy v baráži. Na té se však zatím dohodli jen zástupci prvoligových týmů, na stanovisko klubů 2. ligy se ještě čeká. HC Slovan Ústečtí Lvi vstoupí do nové sezony 10. září domácím zápasem s Havlíčkovým Brodem. K utkání 2. kola pak Slovan zamíří na půdu brněnské Komety.


Přidělování uživatelských účtů s vyšším komfortem | Computerworld.cz Přidělování uživatelských účtů s vyšším komfortem Identity Manager od Oraclu nabízí inovativní funkce zajištění shody s předpisy a výkaznictví pro audit, vyšší uživatelský komfort a rychlejší nasazení. autor Pavel Louda | SecurityWorld | 28.02.2008 Dostupnost nové verze produktu Identity Manager oznámila firma Oracle. Novinka je součástí middlewaru Oracle Fusion a zajišťuje přidělování a správu uživatelských účtů. Díky tomuto produktu organizace mohou automatizovat proces přidávání, aktualizací a odstraňování uživatelských účtů z aplikací a adresářů a generovat podrobné výkazy toho, kdo má přístup ke konkrétním datům, zdrojům a informacím, a tak pomoci zajistit shodu s platnými předpisy. Nová verze produktu Oracle Identity Manager odpovídá na rostoucí potíže organizací v souvislosti se zajištěním shody a s časem potřebným k dokončení auditu následujícími novými funkcemi: · Zdokonalené funkce osvědčení – další podpora osvědčení pro automatizaci průběžné certifikace přístupových oprávnění, jak je vyžadováno předpisy. · Další předem připravené výkazy – 19 nových šablon předpisových a provozních výkazů, které pomohou organizacím zoptimalizovat procesy auditu. · Nový nástroj pro grafické navrhování pracovních postupů – funkčně bohatý webový návrhový nástroj zjednodušuje tvorbu a udržování přidělovacích a schvalovacích postupů. · WS-SPML 2.0 Inbound Gateway – standardizované rozhraní, které umožňuje rychlou integraci napříč heterogenními prostředími a pomáhá urychlit nasazení. · Aktualizovaní průvodci propojením – usnadňují tvorbu nových konektorů a zjednodušují integraci.