47 + americký buldok mix plemeno recenze přezkoumáno veterinárními lékaři - Smíšené Plemena Psů Doufám, že vám poskytneme to, co vím, že vám tento článek pomůže najít a adoptovat štěně, které budete vy a vaše rodina milovat. Pokud náhodou najdete směs amerického buldoka, kterou chcete adoptovat a zvýšit, nahrajte obrázek a vypusťte své otázky. černá laboratoř husky mix Američtí buldok jsou jedním z nejpopulárnějších domácích mazlíčků v USA. Existuje však mnoho majitelů, kteří se chtějí pokusit o křížení s jinými psy, aby našli perfektní kondici buldočků a jejich dalšího oblíbeného domácího mazlíčka. Zde jsou některé z nejzajímavějších mixů amerických buldočků: nejlepších 1000 jmen psů Pudlový americký buldok mix = americký buldok Německý ovčák americký buldok mix = americký ovčák Beagle americký buldok mix = americká bugle Bull Mastiff Americký buldok mix = Ammerican Bullstiff Labradorský americký buldok mix = americký labradog Great Dane American Bulldog Mix = Americká doga Chow Chow Americký buldok Mix = American Bullchow Border Collie American Bulldog Mix = americká kolie Australian Shepherd American Bulldog Mix = americký Australan Jezevčík americký buldok mix = americký buldok Pug American Bulldog Mix = americký býk Americký buldok St. Bernard = americký Bernard Cane Corso Americký buldok mix = American Corso Shar Pei American Bulldog Mix = Američtí bullpei Blue Heeler American Bulldog Mix = americký pata Anglický buldok Americký buldok Mix = americký anglický buldok Americký buldokový mix zlatého retrívra = americký zlatý bulteriér Great Pyrenees American Bulldog Mix = americké pyreneje Bernský salašnický pes Americký buldok Mix = americký Bernese Francouzský buldoček Americký buldok Mix = Francouzský americký buldok Catahoula American Bulldog Mix = americký býk Shih Tzu American Bulldog Mix = americký Bulltzu Doberman American Bulldog Mix = Americký buldok Newfoundlandský americký buldok mix = americký Newfoundbulland Americký buldok-boxer nebo Bulloxer je kombinací dvou psích plemen, která se obvykle používají k boji v jejich raných dobách. Chovatelé však převedli tato dvě plemena na pracující psy. Bulloxers jsou něžní a laskaví hybridní psi známí svou loajalitou ke svému majiteli a rodině. Dosáhnou však zralosti pomalým tempem a po celá léta se mohou chovat jako netrénovaná štěňata. Bulloxery, které se také nazývají American Boxerbulls, mohou žít asi devět až dvanáct let nebo i déle. Bulloxery jsou velcí a svalnatí psi. Jejich kabáty jsou dodávány ve třech barvách, které jsou žíhané, plavé a bílé. Směs sibiřského huského amerického buldoka nebo zkrátka Huskyho buldoka se bude hodně vrhnout. Musíte tedy mít vysavač po ruce a kartáčovat jej několik dní v týdnu. American Bullsky je velmi aktivním psem kvůli vysoké energetické úrovni Sibiřského Husky. Udržujte ji v každodenním cvičení, které uspokojí její touhu po fyzické výzvě. Kombinace dvou silných plemen může vést k tomu, že hybridní pes je těžko ovladatelný. Husky Bulldog však dobře reaguje na pozitivní posílení. Američan Bullsky může být náchylný k dysplázii kyčle, třešňovému oku a srdečním onemocněním. Je také nepředvídatelné nechat Bullsky žít v horkém prostředí. Není mnoho informací o American Bullcorg, ale jeho rodičovská plemena, americký buldok a Corgi, mají spoustu užitečných údajů, které ochotní majitelé zkoumají. Americký buldok Corgi je sladký společník pro rodiny, založený na temperamentu obou rodičovských plemen. Corgi smíchaný s americkým buldokem bude mít vysokou energetickou hladinu, což znamená, že majitelé je musí vzít na dlouhé procházky nebo pěší túry, dokud nevyčerpají. Americký buldok a Corgi jsou umírněnými přístřešky, které by vám měly vyprávět o množství, jaké bude mít American Bullcorg. Směs buldoků pudl může dát šlechtitelům různých velikostí v závislosti na genech rodičů. Může jít od standardu, který se naklání na stranu buldoka, nebo na velikost hračky, která pochází z genu Poodle. Americký pudlík může mít krátký až středně dlouhý kabát se zvlněnou texturou. Díky svým genům Poodle může hybridní pes vyžadovat neustálé péče a kartáčování. Americký bulldoodle potřebuje výcvik a socializaci jako štěně. Často se připoutají ke svým majitelům a mohou pociťovat úzkost odloučení, když zůstanou po dlouhou dobu sami. Najděte amerického chovatele pudlíka, který podrobil své psy testování na genetické poruchy. Majitelé si musí být vědomi DNA testování štěňat a fyzických veterinárních zkoušek ještě před nákupem. American Shepherd je kříženec dvou velkých plemen, takže očekávejte, že váš pes váží až 85 liber a bude mít silné nohy. Americký buldok ovčák slouží jako dobrý hlídací pes nebo stráže, a to díky inteligenci německého ovčáka a síle a vytrvalosti amerického buldoka. Štěňata Bulldog Shepherd se těžko nacházejí protože tento registr hybridů uznává pouze registr psů Ameriky. Americký ovčák může hodně prolévat kvůli genům dvojitého pláště německého ovčáka. Budete potřebovat kartáč, který dokáže vyčesávat silné a dlouhé vlasy pro jeho týdenní péči. Americká Bugle nebo Beabull potřebuje základní a socializační výcvik již v raném věku. Když je pes netrénován, rád hraje hry na hry na kousání, které se mohou pro majitele zdát nebezpečné a jejich rodiny. Americký buldok beagle se těžce prolíná, ale jeho krátký kabát usnadňuje majitelům ženich. Navzdory neustálým problémům s ušními infekcemi je Beabull hybridní plemeno se zdravým imunitním systémem a může žít až deset až třináct let. Americká bugle váží asi třicet až šedesát liber a dosahuje výšky přibližně dvanáct až šestnáct palců. American Bullstiffs vyžadují mírné cvičení. Pokud zůstanou samy a nedostanou dostatečný výcvik, mohou být líní. Po čtyřiceti pěti minutách bude hybridní pes velmi šťastný. Americký buldok a Bull Mastiff mix mají také název American Bandogge Mastiff, který zahrnuje jakoukoli kombinaci buldoka a mastifa. Americký mastif může vyvinout genetické zdravotní problémy společné pro americké pitbulteriéry a jakákoli plemena typu Mastiff a pomůže prozkoumat běžné nemoci, které tato plemena mohou chytit. Americká Badogge Mastiffová má britský psí temperament, díky čemuž je dobrým společníkem pro děti, často být samostatně jmenovanou chůvou. Americký labradog je stále populárnější hybridní pes. Můžete si koupit jednoho od renomovaného chovatele, který si je vědom genetických linií rodičů a dědičných zdravotních podmínek. Labradogs, nebo American Bulladors, mají vrstvy s nízkou údržbou, které vyžadují kartáčování jednou týdně. Pokud se pes naklání na stranu Labradoru, je třeba více péče. Barvy srsti se liší od černé, hnědé, bílé, žluté, červené nebo hnědé. Mix amerického buldoka a labradora, který se také jmenuje American Labrabull, může trpět brachycephalickým syndromem, který vašemu psovi způsobí potíže s dýcháním, roubíkem nebo kolapsem. Američtí Bulladors dychtivě potěší a jsou připraveni se učit, což velmi usnadňuje jejich školení v raném věku. American Bullchua je středně velký pes s drsnou osobností čivavy a tvrdohlavostí amerického buldoka, což ztěžuje výcvik. Americký buldok a Chihuahua mix, který také prochází jménem American Bullhuahua, je náchylný k zubním problémům. Je nezbytné udržovat stravu bez zrna, která dokáže udržet její nutriční požadavky. Americká Bulleenie se může pochlubit tenkým kabátem, který bude vyžadovat týdenní kartáčování a koupání. Přestože je tenká bunda krátká a měkká, občas se může zbavit. American Bulleenie je velmi společenský pes. Miluje trávení času se svými majiteli. Díky svým genům Chihuahua zůstává opatrný kolem cizinců. American Bull Dane nebo American Dane, je velmi populární kříženec ve Spojených státech. Zabývá se loveckými činnostmi, policejními hlídkami a vojenskou prací. American Bull Danes jsou jemní obři, kteří se podobají velikosti Velké Dane víc než americký buldok. Jeho výška se pohybuje od dvaceti sedmi do třiceti pěti palců, zatímco její hmotnost se pohybuje kolem 100 až 200 liber. Americký buldok křížený s Great Dane vyžaduje každodenní kartáčování, aby se snížily mrtvé vlasy. Vyžaduje péči o nehty, uši a zuby, které vyžadují vysokou údržbu. Díky své velikosti vyžaduje American Dane neustálé školení, aby si udržel zdravý životní styl. Jeho nízká hladina energie však omezuje jeho cvičení na dvě až tři procházky denně. American Bullchow je aloof a inteligentní plemeno s osobností svých rodičovských plemen, amerického buldoka a Chow Chow. Americký Chow Bulldog nemůže zvládnout extrémní počasí kvůli svému hustému kabátu. Směs Chow American Bulldog je drsná a chrání svou rodinu. Díky nízké energetické hladině je však obtížné trénovat. Americký Chow Bulldog vyžaduje patnáct až třicet minut každodenního cvičení, aby udržel zdravý životní styl. Americká kolie je kombinací dvou milých psů v Border Collie a American Bulldog, což je pro nadějného rodinného mazlíčka. O historii mixu Border Collie Buldok není mnoho informací, ale existuje mnoho údajů o rodičích, které potenciálním majitelům pomohou dozvědět se více o americké kolii. Border kolie je známá svým intenzivním „pohledem“, což je ideální pro sběr a kontrolu ovcí v kopcovité pohraniční zemi poblíž Anglie, odkud pochází Border Collie. Americký buldok zkřížený s Border Collie se může ukázat jako hrstka, pokud jde o péči, protože se neustále zbavují. Americká Aussie je směsí středně velkého amerického buldoka a velkého australského ovčáka. Průměrná velikost americké Bull-Aussie je kolem devatenácti až dvaceti pěti palců a může vážit až 70 až 120 liber. Australský ovčák smíchaný s americkým plemenem buldoka je relativně nový, což činí informace vzácnými. Plemena rodičů nabízejí informace a historii, které by mohly být užitečné pro ty, kteří chtějí kombinaci obou. Americká Bull-Aussie je inteligentní a snadno trénovatelný díky vlastnostem svých rodičů jako pracujících psů. Americký buldok je kombinací amerického buldoka a jezevčíka. Pokud je řádně vyškolen a ošetřen, má jezevčík buldoček životnost osm až sedmnáct let. Směs buldoček jezevčíků zajímá zajímavou kombinaci obvykle propuštěného amerického buldoka a tvrdohlavého jezevčíka. Jedná se o vzácné a nezdokumentované plemeno. Pokud chcete více informací o americkém buldočku, můžete zkoumat historii příslušných plemen rodičů. Americký býk, Mops, zkřížený s americkým buldokem, může vážit až třicet až čtyřicet liber s výškou od dvanácti do čtrnácti palců, což z něj dělá Miniaturního buldočka další vhodný název. Kůže amerického Pugabull je citlivá a může být svědivá nebo podrážděná. Díky své nadměrné kůži je Mini-Bulldog také náchylný k mdlení v důsledku tepla. Na rozdíl od většiny psů, Mini-Bulldog nevyžaduje příliš mnoho cvičení. Hra s ním bude stačit. Mini-Bulldog je vynikajícím mazlíčkem pro všechny věkové kategorie. Děti si užijí svou hravou povahu, zatímco starší budou mít klidnou společnost v pohodlí. Americký býk také ve srovnání s jinými plemeny příliš netouží. Pro buldočka svatého Bernarda není k dispozici mnoho informací. Může být užitečné zkontrolovat historii obou rodičů a získat více informací o americkém Bernardovi. Svatý Bernard i americký buldok jsou příklady alfa psů. Majitelé se musí stát vedoucím smečky, aby byla cvičení snadnější. Když je Saint Bernard křížen s americkým buldokem, velikost hybridního psa přebírá velikost velkého plemene. Americký Bernard je náchylný k dysplázii kyčle a lokte, díky níž je rybí olej, glukosamin a chondroitin doplňkem stravy pro udržení jeho zdraví. Americký korz je zajímavou směsí agresivního amerického buldoka a atletického korzetu. Americký buldok Cane Corso je vzácný hybridní pes, což znamená, že jeho historie je stále nedostupná. Historie rodičů je však k dispozici pro výzkum. Intenzivní temperament Cane Corso a tvrdohlavost amerického buldoka mohou cvičení ztěžovat. Obě rodičovská plemena mají historii ochranných domácích mazlíčků. Pokud se Cane Corso smíchá se štěňaty amerického buldoka, může se naučit řádně trénovat, mohou vytvořit krásné hlídací psy pro váš domov a vaše děti. American Bull-Pei je kombinací amerického buldoka a Shar-Pei, starověkého čínského plemene. Americká americká buldočka Shar-Pei má výšku asi dvanáct až dvacet centimetrů a přibližně čtyřicet až šedesát pět liber. Americký buldok křížený se Shar Pei, kterého chcete získat, musí pocházet od renomovaného chovatele, který vám poskytne záruku, že štěně je zdravé. Oba rodiče mají bohatou historii, což majitelům usnadňuje výzkum, zda chtějí mix amerického buldoka Shar-Pei. American Bullkitas zdědí vlastnosti svého loajálního Akita rodiče a jejich přátelský rodič amerického buldoka. Americký buldok Akita mix může žít až devět až jedenáct let. Akita smíchaná s štěňaty amerického buldoka má krátké, silné a husté kabáty, což může odpovídat za širokou škálu barev Bullkita. Bullkitas je známo, že jsou asertivní, ale citlivá zvířata, která jsou přizpůsobena svému okolí, což je vynikající vlastností pro hlídací psy. American Heeler je kombinací amerického buldoka a Blue Heeler, vynikajícího služebního psa. Mix Blue Heeler Bulldog je ostražitý a pracovitý hybridní pes, který vyžaduje hodně cvičení. Musí se také stýkat s ostatními psy v raném věku, aby se zabránilo plachosti a strachu. Blue Heeler smíchaný s americkým buldokem může žít osm až patnáct let. Američan Heeler může vyvinout zdravotní problémy, které jsou běžné u obou rodičovských plemen. Majitelé si musí koupit štěňata od chovatele, který zná historii obou rodičů. Americký anglický buldok je silný, ale milující a milující hybridní pes, který má životnost dvanáct až šestnáct let. Americký buldok a anglický buldok se také jmenují EngAm Bulldog, Olde Bulldog a Olde American Bulldog. Olde Bulldog je velký pes, který má nízké až střední množství prolévání. Aby byl kabát zdravý a zbavený nečistot, je třeba ho čistit nejméně dvakrát týdně. Je životně důležité, aby byl Olde Bulldog v mladém věku neustále cvičen. V opačném případě má sklon být líný a může se těšit z dlouhého spánku. American Golden Bulltriever je směsí amerického buldoka a zlatého retrívra, dvou nejpopulárnějších domácích psů ve Spojených státech. Buldokský retrívr je známý svou sladkou osobností a dobrým vzhledem, což přispívá k jeho přitažlivému temperamentu stranou navzdory bojovým původům amerického buldoka. Mnoho zlatých buldočků má na tváři a těle vrásčitou pleť, která připomíná stranu amerického buldoka. Výška a hmotnost hybridního psa však často pocházejí od Zlatého retrívra. Obě rodičovská plemena mají milující a věrné osobnosti, díky kterým je velmi snadné trénovat a přizpůsobovat se prominentním rodinám s dětmi. Americké Pyreneje jsou kombinací amerického buldoka a Velkých Pyrenejí. O směsi amerického buldoka Great Pyrenees existují jen omezené publikace. Majitelé si mohou prohlédnout historii rodičovských plemen a dozvědět se o nich více. Velké Pyreneje smíchané s americkým buldokem udělat pro nadějného psa s velkými a svalnatými rysy. Oba rodiče jsou známí svými výkonnými ochránci instinktů. Kombinace American Bulldog a Great Pyrenees je ideální pro pátrací a záchranné týmy nebo policejní hodinky. Americký horský buldoček je velký až obří kříženec. Jeho masivní rám připomíná výšku Bernského salašního psa s svalnatou postavou amerického buldoka. Přes svou silnou postavu je americký Bernese něžným a přátelským psem, který svůj život věnuje své lidské smečce. Bernský salašnický kříženec s americkým buldokem je velmi citlivý. Nelíbí se vám nadávat a nereaguje na fyzické poškození. Trénink amerického Bernese vyžaduje trpělivost a porozumění. Moutain Bulldog potřebuje asi čtyři až pět šálků vysoce kvalitního krmiva pro psy, aby udržel krok s aktivním životním stylem a vysokou úrovní energie. Vzhled a agrese americké Bullpit může být pro některé majitele zastrašující, ale je neuvěřitelně loajální a inteligentní, což usnadňuje trénink. Výuka amerického šikana vyžaduje správnou znalost zvyšování energetických plemen obou rodičů, aby bylo zajištěno, že chování vyplývající z výcviku je vhodné. Může to být příliš utiskující a může být nutné být mimo dosah dětí a jiných domácích zvířat. Popularita Pitbull Bulldog mix v 90. letech byla kvůli jejich agresi a způsobu, jakým zacházejí s ostatními psy v přeplněných útulcích pro zvířata, což z něj činí kontroverzní kříženec. Oči, uši a zuby bulpitu vyžadují neustálou kontrolu na výskyt infekcí. Nicméně, je to pes s nízkou údržbou, pokud jde o péči. Francouzský americký buldok není příliš běžný kříženec, což znamená, že je těžké najít štěně svého druhu. Inzeráty pro domácí zvířata, místní chovatelské sítě a online fóra pro psy jsou způsoby, jak majiteli pomoci najít štěňata amerického buldoka a francouzského buldoka.. Francouzský buldoček a americký buldok mají komplikovanou minulost. Francouzi byli vytlačeni z Anglie průmyslovou revolucí, zatímco americký buldok byl použit pro násilné sporty jako býčí návnada. Štěňata amerického buldoka a francouzského buldočka si mohou zahrát s ostatními psy v parku. V raném věku mohou běžet rychlostí podobnou člověku na kole, aby vyhovovaly jejich cvičebním potřebám. Ve svém dospělém věku potřebuje americký francouzský buldoček denně dva šálky suchého krmiva pro psy, což činí 35 až 45 USD měsíčně. Americký býk je původně určen k lovu. Inteligence a pracovní etika Catahouly a agresivita a svalová postava amerického buldoka dělají úžasné atributy, které lovci chtějí jejich psi mít. Buldok Catahoula je pozorný k detailům. Je to perfektní rodinný mazlíček a dokáže se s dětmi a dalšími zvířaty vyrovnat, pokud je správně vyškolen. Catahoula zkřížený s americkým buldokem má těsnou pokožku s krátkými, lesklou srstí. Buldok Catahoula je náchylný k suchému nosu, který může být pro vašeho psa podrážděný a může naznačovat závažnější zdravotní problémy. Americký Bulltzu je kombinací amerického buldoka a rozkošný Shih Tzu. To je považováno za hračku kvůli jeho miniaturní velikosti. Buldok Shih Tzu vyžaduje denní cvičení, které potřebuje běh jako hra vyzvednutí. O hybridním psovi je známo, že se příliš stravuje, a proto je nezbytné cvičit s Bulldog Shih Tzu pravidelně. Shih Tzu Bulldog má středně dlouhé vlasy, které se snadno udržují. Kartáčujte kabát třikrát týdně, aby byl lesklý a bez spleti. Shih Tzu zkřížený s americkým buldokem je krátkozraký pes, díky němuž je náchylný k dýchacím potížím. American Buldober je směsí amerického buldoka a Dobermana, dvou plemen, která jsou vynikajícími domácími mazlíčky a aktivními partnery. Dobrman buldoček váží v průměru čtyřicet až devadesát liber. Může dorůst až na čtrnáct až dvacet osm palců, což z něj dělá obrovského psa. Pro dobermana kříženého s americkým buldokem není k dispozici mnoho informací, ale obě rodičovská plemena mají vynikající psí historii. Doberman a americký buldok jsou aktivní psy, což znamená, že jejich potomci mohou potřebovat hodně cvičení, aby si udrželi své zdraví. Americký Newfoundbulland je kombinací objemného amerického buldoka a velkého Newfoundlandu. Americký Newfoundland je bohužel temné plemeno s málo zdokumentovanými informacemi. Majitelé se mohou podívat na rodičovská plemena a dozvědět se o nich více. Newfoundland je schopný a pracovitý pes, který dokáže pracovat na zemi i na vodě. Je to skvělý plavec. Štěňata amerického buldoka Newfoundland se těžko nacházejí, ale majitelé musí před křížením dvou různých rodičovských plemen promluvit s renomovaným chovatelem a veterinářem. Pumphrey, Stephanie A., a kol. „Glaukom spojený s uvealskými cystami a goniodysgenezí u amerických buldočků: série případů“.Veterinární oftalmologie, sv. 16, ne. 5, 30 října 2012, str. 377-385., Doi: 10,111 / v.12.12000. Fishman, Abe.Americký buldok. Distribuční služby Perseus, 2016.


source: wikipedia

text: Heinrich August Luyken (10. prosinec 1864 – 21. září 1940) byl německý spisovatel (později britský občan) píšící v esperantu. Je autorem několika dobrodružných románů, z nichž se největšího ocenění dočkal román z prostředí starověkého Babylonu, Pro Iŝtar. Bibliografie Paŭlo Debenham (1912), Mirinda amo (1913), Stranga heredaĵo (1922) Pro Iŝtar (1924) Externí odkazy Heinrich August Luyken na webu esperanto.net Spisovatelé píšící esperantem Němečtí spisovatelé Narození v roce 1864 Narození 10. prosince Úmrtí v roce 1940 Úmrtí 21. září Muži


před osaháváním v Teheránu: mají autobusy jedině pro sebe, smějí opustit byt jen v doprovodu mužského člena rodiny, musí chodit v oblečení zahalující kompletně celé tělo vyjma obličeje a prstů na ruce (to aby chlípné muže nedráždily) a pan president Ahmadínežád jim ještě naplánoval i chodníky speciálně pro ně.


text: Nakloněná rovina je jednoduchý stroj, jehož jedinou částí je rovina nakloněná vzhledem k vodorovnému směru, po níž se pohybuje těleso.Specifickou formou nakloněné roviny je závit šroubu představující nakloněnou rovinu navinutou na válec. Také klín představuje v podstatě variantu nakloněné roviny. Nakloněná rovina zmenší sílu potřebnou ke zvednutí tělesa (břemene). Velikost potřebné síly závisí na sklonu roviny, neboli na poměru délky k výšce nakloněné roviny. Nezmenšuje však množství práce potřebné k vykonání pohybu. Odvození základních vztahů Víme, že síly lze rozkládat. Pokud rozložíme sílu FG, tak vzniknou dvě síly navzájem kolmé, které se zrovna jmenují F1 a Fn. Tyto síly dohromady tvoří obdélník, jehož úhlopříčkou (výslednicí) je právě tíhová síla FG. Na těleso působí sil hned několik: První síla F1 se snaží posouvat (sklouznout) těleso dolů po nakloněné rovině, přičemž její velikost je dána vztahem Kde FG je tíhová síla tělesa daná vztahem: přičemž m je hmotnost tělesa a g tíhové zrychlení. Druhá síla Fn je síla přítlačná (normálová), která tlačí těleso proti podložce, tedy kolmo k nakloněné rovině. Její velikost je: Síla třecí, Ft způsobuje tření a zabraňuje tělesu posouvat se tak rychle. Její velikost se vypočítá neboli (po dosazení z předchozího odvození) Kde Fn je síla přítlačná a f součinitel smykového tření. Zrychlení na nakloněné rovině Známe tedy tyto síly , respektive Tyto síly jsou důležité, protože F1 chce těleso posunout šikmo dolů po nakloněné rovině, zatímco Ft tomu zabraňuje. Pro zjištění výsledné síly platí vztah dosadíme: Na pravé straně vytkneme FG Podle druhého Newtonova zákona, platí že síla je rovna součinu hmotnosti a zrychlení celou rovnici vydělíme m a získáme výsledný vztah: Odvození velikosti zrychlení na nakloněné rovině Pokud se má těleso pohybovat, musí mít zrychlení, které musí být nenulové aby těleso zrychlovalo nebo zpomalovalo. Pokud je zrychlení nulové, pohybuje se těleso konstantní rychlostí (v praxi kvůli tření nemožné). Předchozí vzorec je součin, a ten je roven nule tehdy, pokud je jeden z činitelů nula. Je zřejmé, že tíhové zrychlení být nula nemůže (g=9,81 m/s2) znamená to tedy, že Přičteme f × cos α vydělíme cos α respektive převedeme složený zlomek na součin a zkrátíme a protože tangenta úhlu je definována jako , tak dostane kýžený vztah Závislost tangenty úhlu na zrychlení je tedy zřejmé, že odpovídá , protože když bude součinitel smykového tření velmi malý, bude zrychlení větší. Mohou nastat tyto případy: neboli těleso zrychluje (f ho neudrží) neboli těleso je v klidu (f ho těsně udrží) nebo v rovnoměrném pohybu neboli těleso je v klidu (stojí, protože f ho udrží) nebo při udělení rychlosti bude zpomalovat (f je velké) Historie zkoumání nakloněné roviny Jordanus Nemorarius (nebo také Jordanus de Nemore) již ve 13. století zkoumal problémy statiky a v díle De ratione ponderis konstatoval, že tlak tělesa ležícího na nakloněné rovině je tím menší, čím je větší náklon roviny. Tím již částečně předjímal představu rozkladu síly do složek, kterou s geniální intuicí prozkoumal a plně uplatnil až holandský renesanční matematik Simon Stevin, známý jako Simon z Brugg, který zavedl pojem silový rovnoběžník. Velký význam pro mechaniku měly Galileovy pokusy z přelomu 16. a 17. století s válením koulí v hladkých žlábcích na nakloněné rovině, tzv. "Galileův padostroj". Tyto pokusy umožnily studium rovnoměrně zrychleného pohybu, snadnější určení tíhového zrychlení než při volném pádu, a také zjištění, že stejně těžkým tělesům uděluje stejná síla stejné zrychlení. Odkazy Reference Související články Mechanika Jednoduchý stroj Externí odkazy Jednoduché stroje


Orlický.net: Při požáru domu hasiči zachránili pět osob Orlický.net :: zpravodajství pro Orlické hory a Podorlicko Při požáru domu hasiči zachránili pět osob K požáru třípatrové vily v Litomyšli vyjížděli v pondělí 16. března v 1.09 hodin profesionální hasiči z Litomyšle a Svitav a několik jednotek dobrovolných hasičů. Obyvatelka vily ucítila kouř a událost oznámila na tísňovou linku. Hasiči ihned po příjezdu zachraňovali uvězněné lidi v hořící vile. Při tomto zásahu jim pomáhal i jeden z policistů. Z hořícího objektu hasiči zachránili pět osob. Při záchraně se nadýchali jedovatých zplodin hoření i dva zasahující hasiči a jeden policista. Z pěti zachráněných osob byla jedna zraněna těžce a převezena vrtulníkem na popáleninové oddělení pražské nemocnice. Další čtyři osoby skončily v nemocnici, protože se nadýchaly jedovatých zplodin hoření. K průzkumu domu hasiči použili termokameru. Na silně zakouřené prostory byla použita přetlaková ventilace. Požár byl lokalizován v 1.51 hodin a zcela zlikvidován byl v 2.22 hodin. Plameny poničily celý jeden pokoj v přízemí a zplodinami hoření byla poškozena malba v celé vile. Na místo události v ranních hodinách nastoupili vyšetřovatelé z řad hasičů i policistů, aby zjistili, co bylo příčinou vzniku požáru. Na místě byli i odborníci z oboru elektro z odboru kriminalistických technik a expertíz Hradec Králové. Příčinou vzniku požáru bylo nedodržování bezpečnostních předpisů při provozu elektrotepelného zařízení - přímotopu. Škoda byla předběžně vyčíslena na 200 tisíc korun. Uchránit se podařilo majetek předběžně v hodnotě 4 miliony korun.


Australian Bodycare Body Balm 200ml - KupKosmetiku.cz Kód: ABC006227 EAN: 5709455006227 Hydratační tělový balzám po holení zabraňuje zarůstání chloupků a červeným tečkám, které po holení často vznikají. Obsahuje přírodní australský olej Tea Tree (melaleuca alternifolia), který je antibakteriální a udržuje pokožku zdravou tím, že brání růstu bakterií. Alantoin zabraňuje podráždění a současně zklidňuje poškozenou pokožku. Výtažek z tasmánského pepře má zklidňující účinek a zabraňuje podráždění. Zanechá vaši pokožku jemnou a svěží. Výrazná vůně oleje Tea Tree Oil zmizí po aplikaci, ale účinné složky oleje zůstávají aktivní po delší dobu.


source: fineweb

text: Růžena Příběh malířky Růženy Zátkové Císařská konírna, Pražský hrad 8. duben – 31. červenec 2011 Výstava na Pražském hradě představí jedinou českou futuristku Růženu Zátkovou První ucelený pohled na krátký život a syntetické dílo zřejmě jediné české futuristky Růženy Zátkové (1885-1923) představí nová výstava v Císařské konírně Pražského hradu s názvem Růžena: Příběh malířky Růženy Zátkové. Zátková, která úzce spolupracovala s vůdčí osobností italského futurismu F. T. Marinettim, žila a tvořila převážně v zahraničí a jejímu proniknutí na domácí scénu zabránila její předčasná smrt. Zátkové dílo zahrnuje širokou škálu projevů – koláže, kinetické asambláže, plastiky, ale také ilustrace inspirované perskými miniaturami, abstraktní obrazy, realistické kresby a primitivistická či ryze dekorativní díla, dokonce i scénář futuristického divadelního představení. Koncepce výstavy vychází z dlouhodobého studia zahraničních archivů (Itálie, USA, Rusko, Švýcarsko a Chorvatsko) a odborné literatury. Představuje dochovaná díla ze soukromých sbírek (Řím, Milán, Londýn aj.) v konfrontaci s paralelními výtvarnými projevy jí blízkých autorů (futuristé, ruská avantgarda, Ivan Meštrović) i bohatou dokumentaci. Součástí expozice je i soudobá rekonstrukce plastiky Beranidlo, která se dochovala jen na fotografii. Růžena Zátková strávila větší část života v zahraničí (Mnichov, v roce 1910 se provdala a odstěhovala do Říma, Paříž, Mallorca, Švýcarsko). Žákyně Antonína Slavíčka, ovlivněná mnichovským symbolismem, přijala futurismus a učila se od významného italského umělce Giacoma Bally. Jejími blízkými přáteli byli ruští umělci Natálie Gončarová a Michail Larionov, Igor Stravinskij jí věnoval svou vokální skladbu Čtyři ruské rolnické písně. Sblížila se rovněž s významným chorvatským sochařem Ivanem Meštrovičem. Po rozvodu s ruským diplomatem Vasilijem Chvoščinským si Zátková vzala levicového novináře Artura Cappu, bratra budoucí Marinettiho ženy Benedetty. Zemřela v roce 1923. www.hrad.cz www.arborvitae.eu


ŽENA-IN - Vstupte do nové dimenze: futuristická móda je tu! Stříbro že se hodí leda tak na skafandr pro kosmonauta? A zlato je vhodné nosit pouze v podobě šperků, a to ideálně v malé míře? Tak tyto časy jsou dávno pryč! Zlato a stříbro ovládly módní mola a vy byste je měly směle uvítat do svých šatníků. Hned na začátek je potřeba si říci, že trend futuristických barev jako je stříbrná a zlatá, není pro ty z vás, které se raději ztratí v davu. Za to vy, dámy, které se módních výstřelků nebojíte, můžete jásat, protože tyto dva kovové odstíny vás rozhodně budou bavit. Vesmírnou tématikou se nechal inspirovat tento rok Karl Lagerfeld, který jako dominantu celé přehlídky použil vesmírnou raketu. V dřívějších letech se „cosmo“ atmosférou navnadila značka Saint Laurent a vyřádila se na doplňcích. Pozadu nezůstal ani Gucci, Maison Margiela, Paco Rabanne nebo třeba Balenciaga. Podtrženo, sečteno: tento trend je velký! Módní let do budoucnosti Nebudeme si nic nalhávat, stříbrná ani zlatá nejsou nepřehlédnutelné. A řeč není o řetízku nebo prstenu, ale o „velkých“ věcech jako je například bunda, kabát nebo třeba kalhoty. Pokud nechcete vypadat jako opravdický kosmonaut, berte takové kousky jako výzvu, s níž je třeba zacházet s citem. Metalické odstíny budou vždy patřit nám odvážným, ale dávno tomu, kdy byly vhodné akorát tak na noční taneček na diskotéce nebo do tmavého baru. Noste zlato i stříbro od rána až do večera! Jak? Když kovové odstíny, tak vždy jen jeden kus oblečení. Je jedno, jestli sáhnete po zlaté nebo stříbrné, jedno mají společné – lichotí jim kombinace se základními barvami jako je bílá, černá, šedivá nebo třeba temně modrá. Velkým hitem jsou péřové bundy, s těmi letos zabodujete. Máte-li teplejší odstín pleti, bude vám více slušet zlatá, studenější typy budou ve stříbře jako ryba ve vodě. Pokud se přeci jen metalických odstínů zdráháte, začněte pěkně pomalu – s doplňky. Barvy kovů se nevyhnuly ani botám, ani kabelkám. Mne sa to páči, hlavne sukne, prípadne šaty :) u bundy neviem ako by som to vynosila, ale iné kúsky v pohode. Pro mladé moc pěkná móda... Tak ty brýle jsou dokonalé Ve stribrne nosim rada ruzne variace balerin, daji se zkombinovat s kdecim, to je take vyhoda metalicke barvy. Lakaji me metalicke oxfordky, na vetsi plochu si zatim netroufam Líbí se mi ty skládané sukně, ale nevím jestli bych je zvládla unosit Skoro jako pro kosmonauty,že jo ? Některé věci vypadají dobře Když je to stříbrné, tak je to futuristické? Aha. Nejsou přehlédnutelné, asi. Jinak by to mělo opačný smysl. Pro mladé to může být docela fajn, v sychravém počasí je dobré být viděn.


Lubné - Fotogalerie Fotogalerie obce Lubné Poslední data: 20.8.2017 00:23 Nejbližší obec nad 10 000 obyvatel je Velké Meziříčí s 11 547 obyvateli ve vzdušné vzdálenosti 19 km? Aquapark Blansko je ve vzdušné vzdálenosti 26 km od obce Lubné? Hrad Pernštejn je ve vzdušné vzdálenosti 11 km od obce Lubné? Ke dni 1.1.2017 žilo v obci Lubné 17 mužů a 27 žen? Rozhledna Klucanina je ve vzdušné vzdálenosti 12 km od obce Lubné?


source: CulturaX

text: Dan Drápal: Miluji svůj sbor - Křesťan dnes Dan Drápal: Miluji svůj sbor Zřejmě jsem jakýsi antityp vizionáře. Když jsem v roce 1977 nastoupil jako vikář do evangelického sboru v Praze 7 – Holešovicích ("Na Maninách"), ještě jsem neměl osobní vztah s Pánem Ježíšem a ani nějakou představu o tom, do čeho jdu. Myslel jsem si, že hlavní změna bude v tom, že nebudu muset chodit na noční jako topič Teplárny na Invalidovně a že se mi ve farní kanceláři nebude prášit na knížky. Ale protože náš Bůh má smysl pro humor, začal jednat a z nejmenšího pražského evangelického sboru, odepisovaného jak vedením církve, tak Státní bezpečností, se během deseti let stal sbor největší (alespoň co se týče návštěvnosti a finanční obětavosti). Jediná moje zásluha na tomto vývoji byla v tom, že jsem Pánu Bohu příliš nepřekážel. Když jsem se v roce 2017 "na stará kolena" přestěhoval do Jeseníku, o nějakém zakládání sboru jsem neuvažoval ani náhodou. Předpokládal jsem, že budu v klidu psát články a knížky. A pak se to stalo. Bez mého přičinění se sešla malá skupinka a brzy jsme zjistili, že se máme rádi, že chceme společně číst bibli a vzájemně se za sebe modlit. Jsme malá skupinka na malém městě se spoustou problémů, ale já jsem zjistil, že to společenství miluji. Opět: Nemám žádnou vizi. Vzpomínám si na jednu větu, kterou mi kdysi řekl můj kolega ze studií a později evangelický farář Josef Vítek. On sám to větu slyšel od jistého starého evangelického faráře. Zněla asi takto: "Dobrý farář, i kdyby měl ve sboru jen patnáct členů, tak se musí ulítat." Je to tak. I když máte "jen" patnáct lidí, je neustále za co se modlit a o čem si povídat. Přesto chci dát několik jednoduchých rad, které, tuším, vzniku dobrého společenství napomáhají. Skoro se vám všem omlouvám, že půjde v podstatě o banality. Ale nepřišel jsem zatím na nic jiného, co by ten zázrak zrodu společenství vysvětlovalo lépe. Ne, peníze nejsou "až na prvním místě". A my jsme o penězích nějak obšírněji mluvili za poslední rok pouze dvakrát. Pořádáme v neděli sbírky, někdo posílá dary či desátky na bankovní účet. (Mluvíme raději o darech nebo příspěvcích, na některé lidi – naštěstí ne v naším společenství – působí slovo desátky jako "rudý hadr na býka", tak jen nechci provokovat, ale, přiznám se, platím desátky už čtyřicet let, a je mi to velkým požehnáním.) Každý měsíc rozešlu všem, co jsou na e-mailu, finanční zprávu, kde jsou uvedeny veškeré příjmy a veškerá vydání. Kdo e-mail nemá, najde finanční zprávu na nástěnce ve sboru. Snažíme se být štědří k hostům a služebníkům odjinud. Někoho to možná překvapí, někoho možná ne – ale moje zkušenost je, že řada společenství se rozpadla, protože "ovečky" neměly důvěru k vedoucím, kteří zacházeli s penězi evidentně netransparentně. Druhá rada je ještě banálnější: Mějte zájem o "nové" lidi. Mám téměř neuvěřitelnou zkušenost, jak pozitivně na lidi působí, když vás jednou navštíví a příště přijdou až po třech měsících a vy je oslovíte jejich jménem. Je to maličkost, ale já stále znovu žasnu, jak je důležitá. Pozor! Evangelisté si často jména nepamatují. Mají jiné obdarování. Ale pokud někdo buduje sbor, je tato věc velmi důležitá a stojí za to se to naučit. Někteří lidé říkají: "Já si pamatuji tváře, ale ne jména." To je hezké, ale pastor by se v tom měl přemoci. Já to mám provázané s modlitebním seznamem. Kolikrát jsem si drbal hlavu, jestli nejsem v těch modlitbách málo spontánní. Když někdo přijde a má zájem, začnu se za něj modlit. A modlím se aspoň půl roku. Jedna z našich členek přišla kdysi dávno a pak prohlásila, že to pro ni není a že chodit nebude. Modlil jsem se za ni ještě půl roku. Pak dlouho nic... a po dalším roce přišla. Od té doby nechyběla jedinou neděli. Snažte se být osobní. Lidé ve sboru vědí, co prožívám a co mám za sebou. Snažil jsem se na sebe všechno prásknout už při prvním setkání. Je to mnohem lepší, než když se pak někdo o mně dozví něco negativního odjinud a já pak vypadám jako člověk, který se dělá lepší, než je. Má to i tu výhodu, že kdo se chce pohoršit, pohorší se hned zkraje a neztrácí zbytečně čas. A druhá, podstatnější výhoda je v tom, že dáte dobrý příklad. Pak se setkáváme jako reální lidé, kteří znají své bolesti i svá selhání, a ne jako ti, kdo vytvářejí nějakou duchovní Potěmkinovu vesnici. A rozhodně se nedělejme lepšími před nově příchozími. Když nově příchozí nabudou dojmu, že přišli mezi nějaké dokonalé lidi, máte celkem zaručeno, že už mezi vás podruhé nepřijdou. Mají totiž pocit, že mezi tak dokonalé lidi nepatří. A předposlední rada: Zkuste pro každého najít nějakou práci. Jelikož jsme mladé společenství, tak to lidi zpravidla překvapí – jsou mezi vámi třeba po čtvrté a vy je požádáte o nějakou jednoduchou službu, a ještě jim nabídnete klíče od sboru. Ale nejen pro finance platí "blahoslavenější je dávat nežli brát". Platí to o životě sboru obecně. Každého, kdo odejde, tak trochu obrečím. Ale naučil jsem se "pouštět lidi" s požehnáním. Sice si myslím, že se mýlí, a nemám problém jim to citlivě říci. Ale stejně jim požehnáme. Vždyť jim přece nepřejeme nic zlého, třebaže z našeho hlediska dělají chybu. Pokud ji skutečně dělají, budou potřebovat Boží pomoc a Boží požehnání možná víc než jindy. Ne, to není podpora hříchu nebo vzpoury. Činíme tak s vědomím, že je to Bůh, kdo je stavitel Jeruzaléma, tedy i našeho sboru, a není všem dnům konec. Mnozí mne opustili, a někteří se vrátili. A často to pak byli ti nemilejší a nejplodnější lidé. Miluji naše malé společenství. Autor je teolog a publicista Datum: 18. února 2020 Foto: Wikimedia Commons – ilustrační Tags: Bůh,cirkev,sbor,víra 19. února 2020 5:14 Díky. Po delší době zde na webu povzbuzující článek. 19. února 2020 6:09 Tento komentář mě hodně povzbudil a to z dvou hlavních důvodů. První důvod – povzbuzení do sborového života. V našem sboru se v poslední době objevila u některých členů pesimistická nálada, stále nás ubývá a v souvislosti s tím se řeší i financování. Jsme evangelický vesnický sbor a dát dohromady dostatek financí vzhledem k probíhající odluce státu od církví začíná být problém. Pan Drápal dává praktické a použitelné rady pro budování života ve sboru a zároveň klade důraz na to, aby "hlavní slovo" v životě sboru měl Ježíš Kristus. Druhý důvod se nachází v posledním odstavci. Často tady řeším, jak je důležité netolerovat hřích ve sboru. Je to biblicky správné, ale jak upozornit hříšníka na hřích, aby mu člověk tím spíše neublížil. Probírala jsem s jednou zkušenou sestrou ve sboru, že mi poněkud chybí ve sborovém životě umění napomenout hříšníka v lásce. Ona mi na to řekla, že to zase taková idyla nebyla, protože někteří členové sboru tohoto spíše zneužívali. Napomenutí v lásce sklouzlo do odsuzování, moralizování, duchovní povýšenosti. Napomenout citlivě bližního a navést ho zpět ke Kristu je opravdu důležité obdarování. Já se přiznám, že jsem ještě nikdy nenašla odvahu někomu říci, že začíná jít po špatné cestě. Nejvíc mě to mrzí u jedné známé, která rezignovala na víru a já jsem si myslela, že se časem vrátí. Bohužel nenadále umřela a já se teď k tomu neustále v myšlenkách vracím. V posledním odstavci je popsán způsob, který se mi jeví jako velmi vhodný. Citlivě upozornit bližního a přitom se za něho modlit a vyprošovat mu Boží požehnání.


Neškodí velké dávky vitamínů? Tetsuo 27.09.2014 Kolik dávkovat? Problematiku vitamínů rozebíráme v řadě článků. Jednoduchá poučka zní, že sportovci mají mnohonásobně vyšší spotřebu vitamínů než běžná populace. Problém nastává pouze tehdy, pokud se vitamíny používají samostatně ve velkých dávkách, a ne v komplexu ostatních. Jinak tvrzení o tom, že suplementace vitamíny pouze vede k „dražší moči“ je vědecky dobře vyvrácený mýtus, který šíří lidé, kteří nerozumějí fyziologii. Dnes byly vyvráceny i domněnky o nebezpečnosti lipofilní vitamínů (rozpustných v tucích) – A, D, E, K. Oproti předpokladům z dřívějších desetiletí se od těchto obav upustilo, resp. týkají se pouze těhotných žen. Co se stane, pokud si vezmu více proteinu nebo gaineru, než... V případě proteinů a gainerů rizika předávkování nejsou velká. Pokud je nápoj rozmíchán ve správné koncentraci (není příliš hustý), může způsobit maximálně nadýmání. V případě hustší koncentrace obvykle způsobí průjem. Jednoduché řešení, pokud si nasypete do nápoje příliš mnoho prášku, je vždy přilít trochu vody a popíjet nápoj po malých doušcích a pauzami několika minut. Zároveň v následujícím jídle snižte množství bílkovin (oproti tomu, co jste plánovali), případně i sacharidů (pokud šlo o gainer). Mějte jinak na paměti, že nadýmání je většinou způsobeno nikoli množstvím proteinového nápoje nebo gaineru, ale tím, že jste měli hodně bílkovin v předchozích jídlech a nemáte je ještě dobře strávené. Dlouhodobé nadměrné dávky bílkovin jinak mohou být škodlivé, viz tento článek. Časté dávky jednoduchých sacharidů zvyšují riziko vzniku cukrovky. Proč se liší doporučené dávkování popsané na etiketách a dáv... Odpověď zčásti navazuje na předchozí otázku. Existují rozdíly mezi různými lidmi, jejich potřebami a také schopnostmi něco zpracovat. Problém s doporučenými dávkování na etiketách je dán ale především legislativou. Současná legislativa je pro oblast sportovní výživa velmi nevýhodná až nelogická. Je například známo, že sportovci mají vyšší spotřebu vitamínů nebo aminokyselin, ale legislativa vychází pouze z potřeb běžné populace, která nemá zrychlený metabolismus. Čili je nutné psát „užívejte 1 kapsli denně“ a dokonce přidat zákonem danou povinnou větu „nepřekračujte doporučené dávkování“, přesto že je vhodné brát naopak násobně více. Pokud se legislativa nezmění, budeme stále v této paradoxní situaci, kdy sportovci čelí matoucím doporučením. Zcela zvláštní případ představují bylinné extrakty. Zde problém spočívá v tom, že pokud jsou extrakty skutečně účinné, stávají se z nich prakticky léky (drogy) a v tuto chvíli již nemůžou být považovány za pouhé doplňky stravy. Povinně se tedy musí na etikety uvádět doporučené dávkování, které je fakticky trojnásobně nižší, než látky začnou dělat ony „zajímavé věci“, které po nich uživatelé vlastně chtějí. Opět, tato situace je začarovaný kruh, který nejspíš ani nemá legislativní řešení. Léčiva jsou pod monopolem velkých farmaceutických firem, které lobují u zákonodárců, a biti jsou na tom nakonec uživatelé přírodních bylinek, kteří čtou matoucí informace na etiketách doplňků stravy, jež jim nakonec připadají málo účinné, protože jich neberou dostatečné množství. Je pochopitelně pravda, že u bylin může nastat i předávkování, které si prodejci doplňků stravy nechtějí vzít na zodpovědnost, a proto se legislativě nakonec podřizují i za cenu, že jejich produkty budou pociťovány uživateli jako málo účinné. Proč se liší doporučené dávkování suplementů od různých pora... Některá doporučená dávkování se liší proto, že produkty mají různě silnou koncentraci, případně jinou úroveň vstřebatelnosti/využitelnosti. Záleží tedy na formě nebo poměrech určitých látek. Jednoduchý příklad: jinak bude účinkovat 100 mg syntetického vitamínu C (kyselina askorbová v tobolkách) a jinak 100 mg přírodního vitamínu C (např. acerola v tabletách) – přírodní forma je lepší. Ale nejsilnější účinek, nakonec má, pokud vitamín C nebudete polykat denně, ale píchnete si ho jednou za čas injekčně. Takto se dá porovnat řada látek. Je zkrátka rozdíl, jak účinkují aminokyseliny vázané v klasických proteinech (např. whey proteiny mají hodně VÁZANÝCH BCAA), aminokyseliny ve formě peptidů (tedy hydrolyzované proteiny) a jak účinkují čisté, volné krystalické aminokyseliny. A např. BCAA v podobě šupinek se vstřebávají hůře než BCAA v podobě jemného pudru. (V našem shopu jsou BCAA pudrové.) Někdy lze také užívat některou látku v menším množstvím, pokud se používání jiné (synergické) látky, které se ve svém účinku navzájem umocňují. Typickým příkladem je kreatin, k němuž se hodí přidávat rhodiolu, ALA a HCA. U bylin je zcela klíčové, jestli jde jenom o mletou nať, kořen nebo květ (kde kromě hlavní účinné látky je i řada balastu, a často různé vlákniny, které zpomalují nebo zhoršují vstřebávání), nebo už silnější čistý extrakt, kde je jenom čistá látka. Další problém u rozdílného dávkování je dán individuálními rozdíly mezi lidmi. Závisí na tělesné váze, náročnosti tréninku, individuální výkonnosti trávicí soustavy (např. množství různých enzymů v žaludku). Pro někoho je zkrátka i 50 g bílkovin najednou, někdo je schopný zvládnout třeba 80-100 g, aniž by pocítil přesycení v žaludku nebo následně trpěl nadýmáním. Zásadní individuální rozdíly pak činí užívání steroidů. Ty jednak zvyšují schopnost zpracovávat živiny a jednak v uživatelích často posilují představu vlastní nedotknutelnosti v duchu „když už beru steroidy, nemusím se omezovat vůbec a rozjedu se naplno“. Proto vidíme kulturisty, kteří jedí více než kilo masa denně a volné aminokyseliny používají v dávkách desítek gramů denně (40 g BCAA, 50 g glutaminu, 20 g argininu, 20 g HMB apod., většinou vše dohromady). Takovéto dávkování časem ale vede k různým potížím a nelze se spoléhat na to, že ve 20 letech nebo po 5-10 letech užívání se neprojevil zásadní problém, který by bylo nutné řešit lékařsky.


text: * * Proč jste se po práci na různých manažerských postech pustil do oblasti, která se nazývá executive search nebo headhunting? Tedy do vyhledávání vrcholových manažerů pro různé firmy?


text: ČD: Do konce roku počítáme s odškodněním 34.000 pasažérů - Patria.cz 26,2980,06% ČD: Do konce roku počítáme s odškodněním 34.000 pasažérů (ČTK) - České dráhy zavádějí s dnešním dnem systém odškodnění pro cestující vlaků SuperCity, EuroCity a InterCity; na kompenzaci budou mít lidé nárok za určitých podmínek v případě zpoždění a snížené kvality cestování, pokud bude problém na straně Českých drah. Dráhy počítají s tím, že během pilotního provozu do konce roku o odškodné požádá zhruba 34.000 pasažérů, celkovou výši odškodného odhadují za stejnou dobu na dva miliony korun. ČTK to řekl mluvčí ČD Radek Joklík. Kompenzace ale mají řadu podmínek a omezení. O odškodné budou moci žádat pouze cestující s jízdenkami v hodnotě nad 300 korun na osobu, cestující s kilometrickou bankou s odpočtem nejméně 300 kilometrů na osobu a držitelé síťových jízdenek In-gold včetně verze pro firmy. Cestující nebude dostávat ve většině případů zpět hotovost, nýbrž voucher na nákup další jízdenky. Vinu za zpoždění navíc musí mít České dráhy. Kompenzovat se tak nebude časové manko v případech, když vlak přijede pozdě ze zahraničí, zdrží ho sebevrah, nehoda nebo porucha trolejí, které patří Správě železniční dopravní cesty. U vlaků EuroCity a InterCity budou moci cestující žádat o kompenzaci při zpoždění 60 a více minut. Při zdržení vlaku nad 60 minut bude mít cestující nárok na odškodné v podobě voucheru ve výši 50 korun, při zpoždění nad 120 minut bude jeho hodnota 100 Kč. Dráhy rovněž nově ošetřily situaci, kdy lidem kvůli zpoždění ujede poslední přípoj. V takových případech dráhy zajistí dopravu do cílové stanice buď náhradním vlakovým spojem, náhradním autobusem nebo umožní cestujícím využít spoje jiného dopravce. ČD následně proplatí náklady za cestu s jiným dopravcem. V mimořádných případech tak budou moci cestující dojet do svého cíle i taxíkem.


Erotická košilka Livia Corsetti Sheetal Black LC 17140 | Rajpradla.cz nadřazené kategorie: úvod / Dámské spodní prádlo / Erotické prádlo / Erotická košilka Livia Corsetti Sheetal Black LC 17140 Erotická košilka Livia Corsetti Sheetal Black LC 17140 447 Kč Skladem CZK Dámské spodní prádlo | Erotické prádlo Velmi hezká košilka, která odhalí Vaše přednosti. Je vyrobena z průsvitné tkaniny černé barvy. Perfektně přiléhá a zvýrazňuje ženské křivky. Košilku zdobí několik špagetových ramínek na každé straně. Mezi ňadry se vyjímá smyslný vzor. Buďte originální a svůdná, s touto košilkou je to tak snadné! Kód: DP-ER03129 Erotická košilka Livia Corsetti Sheetal White LC 17140 Velmi hezká košilka, která odhalí Vaše přednosti. Je vyrobena z průsvitné tkaniny bílé barvy. Perfektně přiléhá a zvýrazňuje ženské křivky. Košilku zdobí několik špagetových ramínek na každé straně. Mezi ňadry se vyjímá smyslný vzor. Buďte originální a svůdná, s touto košilkou je to tak snadné! Složení: 90% polyamid, 10% elastan jak na obrázku velikost S/L S/L 1 ks 192 Kč ušetříte 0 Kč 192 Kč 842 Kč ušetříte 0 Kč 842 Kč Erotická košilka Livia Corsetti Morri... 514 Kč ušetříte 0 Kč 514 Kč 505 Kč ušetříte 0 Kč 505 Kč


text: Před slavnostním zahájením olympiády se nevědělo, jestli bude kolekce propadák, nebo úspěch. Těší vás převážně pochvalné reakce? Samozřejmě. My jsme do kolekce docela dost investovali, nakoupili jsme hodně zboží. Jsme rádi, že byla dobře přijatá a dobře se prodává. 1200 zákazníků denně Podle Richarda Adamce z tiskového oddělení Alpine Pro navštíví denně londýnský obchod přibližně 1200 zákazníků. Denní obrat se pohybuje v řádu tisíců liber. První den se nejlépe prodávaly trička a čepice, po slavnostvním zahájení pak holínky. Těch je v rámci limitované série v prodeji celkem dva tisíce párů. Je ekonomický přínos olympijské kolekce pro firmu velký, nebo budete těžit hlavně z marketingu? Přece jen olympijské hry jsou druhá nejhodnotnější značka po Applu na světě... Marketingový přínos je to hlavní, proč jsme do toho šli. Ten finanční nebude zase tak velký, nicméně tím, že je kolekce úspěšná, můžeme se z černé nuly překlopit do lehkého zisku. Nebude to nic výrazného, ale z každé prodané věci jde část olympionikům, takže úspěch pomůže i českému sportu. Je mezi zákazníky o kolekci zájem? Od minulého pátku prodeje v Čechách vzrostly, ale nijak dramaticky. Ovšem zájem fanoušků o obchod v olympijském domě v Londýně předčil všechna naše očekávání, takže tržby jsou velmi pěkné. V Londýně nakupují hlavně čeští návštěvníci? Naopak, překvapilo nás, že hodně nakupují turisté a hlavně samotní Londýňané. Návrhářka Daniela Flejšarová odpovídala na dotazy čtenářů iDNES.cz Nicméně holínky, které při slavnostním zahájení přitáhly pozornost celého světa, nejsou ve vašem e-shopu na skladě. To jsou vyprodané? Vyprodané určitě nejsou. V obchodech se normálně prodávají. Teď nedokážu říci, v čem je problém e-shopu, ale skladem určitě jsou. Někteří olympionici údajně holínky nedostali, chyběly větší velikosti. Je to pravda? My jsme nechávali některé holínky větších čísel přidělávat narychlo tady v Čechách, takže je dostali všichni. Kde se vůbec oblečení a obuv vyráběly? Pokud vás zajímá nástupová kolekce, které se vyrobilo jen málo kusů, zejména pro samotné olympioniky a pro doprovod, tak ta je vyrobená celá v Čechách. Pokud jde o samotné holínky, tak ty se vyráběly v Číně. Podívejte se na olympijskou kolekci české reprezentace Jak vaše spolupráce s Českým olympijským výborem začala? Olympijský výbor udělal výběrové řízení, ve kterém jsme uspěli. Teď dokončujeme čtyřletý cyklus spolupráce s ČOV, pod který spadaly ZOH ve Vancouveru a nyní Londýn. Po Londýně spolupráci vyhodnotíme, a pokud bude z obou stran zájem, budeme spolupracovat dál. Alpine Pro Alpine Pro je největším českým výrobcem a prodejcem outdoorového oblečení. Zaměstnává přes 400 lidí. Firma má sedm dceřiných firem, čtyři jsou v zahraničí. V roce 2011 utržila téměř miliardu korun, konsolidovaný zisk činil 27,3 milionu. Firma má 47 značkových prodejen, sedm je outletových. Dostaly návrhářky studia E-Daniely přímé zadání, aby kolekce byla netradiční? Kolekce je společným dílem naší společnosti, studia E-Daniely a ČOV. Právě výbor přišel se svou představou o holínkách, návrhářky vypracovaly zbytek kolekce a my jsme se postarali o doplňky. Jak moc vám pomáhali samotní olympionici? V development týmu byli olympionici, já a místopředseda ČOV František Dvořák. Naším úkolem bylo kolekci vyvíjet a testovat. Ondra Synek v tom docela hodně trénoval, dával nám zpětnou vazbu na materiály. Eva Vítečková to dostávala do posilovny a Tereza Huříková v tom jezdila v USA. I já jsem přispěl svou malou měrou - v testovaném oblečení jsem běhal. Jezdili jsme s kolekcí na univerzitu do Liberce, kde je špičkové pracoviště na testování materiálů. Vybrali jsme ten nejlepší z hlediska funkčnosti a pohodlí a z toho pak vznikla kolekce.


Pod jejím vedením získala společnost GSK 2. místo v soutěži Zaměstnavatel roku 2017, a tím potvrdila svou pozici mezi nejatraktivnějšími zaměstnavateli.


Prodej zámku ve Světlé se odkládá, kupci o něj ztratili zájem - iDNES.cz


„Je pravděpodobné, že několik z nich přinese klíčové informace, jinak by je prokuratura nepředvolala. Domnívám se, že žalobci budou chtít prokázat, že čin byl naplánovaný,“ uvedl Lund Madsen.


Light blue and beige ~ Radka Čopanová Light blue and beige Posted on 10:48 by Sagi Style Krásná a šílená neděle, kdy člověk měl pocit, že je přeci teplo a tak se oblékl jako do 15°C :D. S kamarádkou jsme vyrazili po dlouhé době fotit zase k rybníku, kde jsem počítala množství omrzlin v lodičkách :D. Naštěstí jsem celkem otužilá a tak jsem to přežila :D. Ovšem se nám naskytla příležitost vidět velice otužilého pána jak si šel krásně zaplavat a musím říct, že takto otužilá vážně nejsem :D začala mi za něj být zima i ostatním pozorovatelům, kteří se dívali co se tam děje a jaký blázen může teď plavat v rybníku. Víkend byl šílený, nejspíše bych si řekla jako každý den, ale to bych trochu lhala. Každou chvilku se učí novým věcem a já to malé zvířátko nedokážu zastavit, chci aby se rozvíjel a hlavně taky aby svůj vývoj přežil ve zdraví :D. Takže když jsem vyprala prádlo a pověsila na sušák tak jsem rozhodně nečekala, že můj synáček přijde a chce prádlo sundat i s celým sušákem, který na něj samozřejmě spadl. Takže po tom co se toto opakovalo ať jsem sušák přendala, zavřela dveře a pak opět nechala otevřené, jsem dveře už nechala zavřené a moje dítě se rozčilovalo, protože chce k sušáku ať padá nebo ne. Opravdu doma se nudím pouze, když syn spí a já už nevím co mám dělat, takže jsem si načala kolovou sukni, našla pár věciček a hned jak mi nebude nic chybět tak se všechno řádně dodělá. Také až mi nebude chybět materiál bych ráda připravila slibovaný DIY na kabelku, pokud by se mi nepodařilo nafotit, tak jistě aspoň popíši přesný postup :). Každou chvilku mám pocit, že čas utíká příliš rychle a to co bych chtěla stíhat nestíhám což bych řekla, že už není žádná novinka. Naše zvířátko už má dva zoubky a já netuším co znamená spát celou noc, už bych si pouze přála aby měl všechny zoubky a já měla klid, no úplný klid asi nebudu mít po delší dobu :D. I přes to se divím, že zvládám chodit cvičit, poté něco uklidím, nakrmím syna a po tom co zboří celý byt usne :D. Zpátky k velice „teplému“ včerejšímu počasí, kéž by bylo jako dneska, když jsem se usmyslela jít ven tak na lehko :D, aspoň jsem se včera pokusila přivolat teplo a sluníčko a heleďme se sluníčko u nás vylezlo a zima také není, takže to mělo „účinek“. :D Blejzr jste již na mě viděli a shodou okolností i na tom samém místě :D, rozhodla jsem se úplně vynechat černou v oblečení, úkol splněn a já jsem mohla mrznout dál. Stříbrný pásek, který má zapínání s pírky mě zaujal při mém prvním nakupování na Shein.com a neodolala jsem a teď už ho mám doma. Bohužel pásek je mi sice už větší, ale i kdybych ho měla obtočit kolem pasu 10x (se nestane) tak si ho nechám :D. A nakonec kalhoty do pasu ke kterým mám dlouhodobou slabost, ale ani tyto nemám přesně do pasu, hlavně kvůli mé hloubce sedu jsou mi všechny níž než by měli být i tak jsem z nic nadšená, hlavně že nejsou černé nebo tmavé. Fotografka: Andrea Viki Siebenbürgerová Blejzr: Textile House / Tričko: H&M / Kalhoty: Vinted / Boty: Botovo.cz / Kabelka: dárek od Viki ♥ / Pásek: Shein.com / Náušnice: Zlatnictví (jehož název si už nepamatuji) Vaše (bláznivá) SAGI Posted in botovo, diary, h&m, outfits, photos, section, shein, textile house Maky 21. března 2016 13:36 Nádherný outfit, moc ti to sluší :) Sagi Style 21. března 2016 13:40 Děkuji mockrát ♥ Anonymní 21. března 2016 15:09 Si úplne nádherná ☺ Naozaj krásna slečna :) Sagi Style 21. března 2016 18:27 Jé ty jsi zlatá moc děkuji za kompliment ♡ i za komentář ̇ᴥ ̇ Unknown 21. března 2016 21:35 prenadherna si tu! neviem sa vynadivat :) Sagi Style 21. března 2016 21:48 Simonka od tebe mě vždy potěší komentář a za tento opravdu mockrát děkuji ♡♡


text: VšeAKCEARCHITEKTURAFEEDFOTOFOTOREPORTÁŽGAGGASTRONOMIEGUIDEHISTORIEKOMENTÁŘKULTURADIVADLOFILMY & SERIÁLYHUDBALITERATURAUMĚNÍLIFESTYLECESTOVÁNÍMÓDAORIGINALSOSTATNÍBYZNYS & PENÍZEPOLITIKASTUDIUMZAJÍMAVOSTIPRROZHOVORS VIDEEMSPORTTECH Older a Page Turners zahrají v Crossu koncert v rámci iniciativy... Motorový vlak, deštěm pokropená okna, les a sahara. Karolina Beranová jako... Do Prahy přijede světový odborník na mindfulness Amir Imani Klub, kavárna, galerie, platforma, prostor. NEONE se znovu otevírá WATCH VIDEO ANKETA SONDA PHOTO LISTEN VšeAUDIOČLÁNKYTWEETCAST Nechci tetování aneb Příručka, jak nenasr*t tatéra ~ AUDIO August Landmesser: Muž, který odmítl hajlovat ~ AUDIO Sedm zajímavostí o spisovateli jménem Charles Bukowski ~ AUDIO Stezka pražským street artem ~ AUDIO STORE PRODUKTY KOŠÍK POKLADNA MŮJ ÚČET SUPPORT HOME TEXT PR Tajné místnosti v srdci irských barů se otvírají Tajné místnosti v srdci irských barů se otvírají Od CZECHMAG - 04/10/2022 Facebook Twitter Pinterest Email Legendami opředené „Snug“ místnosti neboli salonky irských pubů se otvírají. Řeč je o malých, skrytých místnostech s útulnou atmosférou přímo v srdci typicky rušného irského baru, v minulosti využívaných především osobami, které na veřejnosti neměly být viděny při konzumaci alkoholu. S limitovanou novinkou navazující na tradici těchto místností nyní přichází slavná Tullamore D.E.W. ve speciální dárkové krabičce s typickou „whiskovkou“ čili skleničkou, ze které si lahodnou whiskey vychutnáte nejlépe. Historie utajených, ale příjemně kouzelných prostor, kterým v Irsku nikdo neřekne jinak než „Snug“, sahá někde do 19. století. V těch dobách byly irské podniky výhradně doménou mužů. Nejednalo se o zákon, nýbrž o zvyklost tehdejší doby. V Irsku byla také založena místní policie Garda Síochána. Velká část jejích členů byla zarytými abstinenty. Neobvyklé nebylo v těchto dobách ani to, že barmani a majitelé pubů strážníky v jejich uniformách neobsluhovali a jejich přítomnost v prostorech barů byla dokonce nepřípustná. I proto vznikly útulné místnosti „Snugy“, kam příslušníci policie přicházeli v civilním oblečení, v době svého volna a tajně zde trávili čas se svými kolegy. Mezi „Snug people“ se řadili i příslušníci vyšších vrstev, zástupci církve, ženy nebo také milenci na svých romantických schůzkách. Chodil sem zkrátka každý, kdo si chtěl nerušeně, ukrytý před zraky ostatních, vychutnat pintu piva a sklenku své oblíbené irské whiskey. TULLAMORE D.E.W. OFFTRADE VISIBILITY TOOLKIT 2019 „Snugy“ měly své pevné místo v barech napříč Irskem až do konce 70. let dvacátého století. Tehdy začala přicházet doba postupného uvolňování a liberalizace myšlení veřejnosti směrem k pití alkoholu zmiňovaných „Snug people“. „Snugy“ tak ztratily své původní opodstatnění. Není však skutečností, že by z barů vymizely úplně. Dodnes je v Irsku najdete především v legendárních a historických hospodách napříč zemí. Je tomu tak zejména proto, že „Snugy“ umějí svým návštěvníkům poskytnout neuvěřitelně útulnou atmosféru přímo v srdci typicky rušného irského baru. Je to tak trochu kouzelný pocit. Na jednu stranu si uvědomujete, že jste součástí toho divokého světa, který pulzuje hned za vámi, na stranu druhou si můžete dosyta užívat velkou dávku soukromí. Využijte tuhle výjimečnou připomínku historie a dopřejte si s přáteli jedinečnost okamžiku nad sklenkou lahodné whiskey Tullamore D.E.W. Udělejte si pohodlí a nechte se okouzlit limitovanou dárkovou edicí Tully SNUG. Čím je Tullamore D.E.W. výjimečná? Číslo tři, to je ta cesta. Tři druhy whiskey se spojí v harmonickou chuť, které se nic nevyrovná. Obilná whiskey dodává nasládlou chuť. Sladová whiskey dodává chuť po ovoci. A irská kotlíková whiskey dodává kořenitou chuť. Následně whiskey dozrává ve třech sudech pro hloubku a vyrovnanost chuti. Po dobu několika let zraje v tradičních sudech, kde již zrála irská whiskey, v sudech po bourbonu a v sudech po sherry. Mnoho ocenění Sláva irská Tullamore D.E.W. dávno překročila hranice ostrovního státu. Její chuť jí vydobyla pevné místo v barech po celém světě a díky poctivé práci získala také mnohá ocenění. Ať už první příčku na prestižní soutěži World Whiskey Awards, nebo pravidelný zisk trofeje v rámci International Spirit Challenge. Podpoříte nás? “Alternativní sonda do hlubin české kultury.” Jak už náš slogan napovídá, snažíme se být magazínem, který přináší čtenářům alternativní pohled na život kolem nás. Už od roku 2014 fungujeme jako nezávislý projekt několika autorů a přinášíme reportáže ze špinavých a divokých hlubin undergroundu, natáčíme a informujeme o subkulturách, zajímavých projektech, akcích a osobnostech, nebo jen píšeme články vlastním stylem. Jedeme zkrátka autorskou tvorbu, kterou nyní můžeš podpořit. Odvděčíme se ti pravidelným přísunem kvalitního obsahu, zahrnujícího originální články, videa a podcasty. Přispěním i nepatrné částky nám vyjádříte podporu, která nás motivuje do další tvorby. Každé takové podpory si nesmírně vážíme a předem z celého srdce děkujeme!


1000 26. 9. 2010 Borderlands podruhé Přestože jsem si Borderlands koupil pro PC, nikdy jsem je na něm nedohrál. Neřekl bych, že to bylo tím, že by to byla slabá hra. Naopak - je to povedená střílečka se silnými RPG prvky. Však i moje první dojmy v době vydání hry to potvrzují. Všechno je zvládnuté dobře, jenom se ocituji: Neměl jsem na hru trpělivost. Posun vpřed byl na můj vkus příliš pomalý. Tohle není problém hry - nedovolil bych si o ní říct křivého slova, jenom mi prostě nesedla tak, jak by asi za jiných okolností sedla. Možná se k ní později vrátím. A jak jsem řekl, tak jsem udělal. Nyní mám hru za sebou, ale to ve verzi pro Playstation 3. Nevím, jestli nyní budu za exota, ale stala se mi taková věc. Na PC jsem neměl moc důvod se snažit hrát pořádně. Ovládání myší a klávesnicí je samozřejmě luxusní a snadné. Jenže díky tomu jsem pak narazil na jednoho z prvních těžkých bossů, kterého jsem nemohl udělat (Sledge) a tak jsem to prostě "svedl na hru". Odložil jsem ji na neurčito. Oproti tomu hraní na gamepadu, přestože je ovládání zvládnuté velice dobře, vyžaduje mnohem více soustředění a snahy. Z toho důvodu mi začalo mnohem více záležet na mé výbavě - což je pointa hry. Číslíčka u zbraní a štítů za sebou skrývají více, než se zdá na první pohled. Zkrátka - začal jsem Borderlands konečně pořádně hrát a ne pouze náhodně sklízet nepřátele. Borderlands jsou hrou, která naprosto otevřeně přiznává, že její herní mechanismy nejsou zrovna dvakrát realistické, ale jsou zatraceně hratelné. Co na tom, že je pojetí zbraní, munice, granátů a štítů v jádru věci nesmyslné, je to hra, kterou se naučíte hrát a nekladete otázky. Celá koncepce světa rozděleného na mnoho částí je vlastně trochu divná, protože potkáváme ty samé nepřátele, jen se jim zvyšuje level. Takže ten samý psychopat na začátku hry je stejně těžký, jako psychopat na konci hry, přestože máme nesrovnatelně lepší výbavu. Rovnováha hry je tak dokonale zachovaná. Kdyby se vyhodilo ono zvyšování úrovně a schopností naší postavy i nepř 1000 tel, zbude nám vlastně slušná střílečka. Takhle ale máme prostor pro management a ten je zábavný, s předměty a zbraněmi se dá neskutečně vyhrát. Znamená to ale, že v pozdějších fázích hry jsou pro nás nepřátelé naprosto triviální a je to v pořádku. Borderlands nabízejí totiž systém interních odměn za výzvy. Například balík zkušeností dostaneme, když zabijeme stovku pouštních psů (v originále Skag) - a to přesto, že tyto čtyřnožce zabíjíme pohledem. Těchto výzev je ve hře dobrá stovka (netýkají se zdaleka jenom vraždění) a tak se nám nestane, že bychom hromadné vybíjení slabých nepřátel nějak přecházeli taktním mlčením - nelitujeme toho, že sem tam zasekneme v nějaké lokaci "zbytečně", protože samotná smrt nepřátel nepřináší skoro žádné zkušenosti. Díky výzvám je hra okořeněná. Planeta Pandora je vůbec geniálně pojatá. Apokalyptická krajina je využívána jako odpadkový koš pro půlku sluneční soustavy, zejména výrobci zbraní vyhazují s oblibou staré zásoby. Vnitřní ekonomika planety je v podstatě živořením. Jednotlivé města, vesnice a doupata plná násilných banditů jsou pod palcem několika vlivných osob udržujících napětí. Hráčova postava vstupuje jako nezávislý element s vlastním cílem - objevit poklad v bájném Vaultu. K tomu vede dlouhá a trnitá cesta, která je naštěstí udělaná velice zábavně. Příběh hry je největší slabinou Borderlands. Ono sice skoro žádný není - chodíme z místa A do místa B, kde všechno vystřílíme a jdeme dál. Ale přesto jsem čekal, že finále hry bude nějakým způsobem ozvláštněné. Místo toho vykydlíme obrovského, ale skoro bezmocného bosse (zklamání...) a nejsem si jistý, jestli jsem Vault vůbec našel. To mi přišlo jako obrovská škoda a společně s pár bugy to tak tvoří přítěžující okolnost. Naštěstí Borderlands nejsou o cíli, ale o cestě k němu. Úkolů je ve hře dobrá stovka a zaberou nám nejméně dvacet hodin při poctivém hraní. Důležité procitnutí je v okamžiku zabití bosse Sledge (přes kterého jsem se v PC verzi nedostal), kdy se obtížnost hry začne zvolna měnit. Naše postava zesílí a má dostatek schopností na to, aby vyvázla z jakékoliv šlamastyky. Od toho okamžiku jsem se začal bavit pořádně. Skvěle navržený vývoj postavy hráče obrovsky motivuje ke zkoušení různých schopností. Hra tomu pomáhá i tím, že je možné za manipulační poplatek kdykoli "resetovat" všechny skillpointy a dle uvážení si je přerozdělit. Bez zdlouhavé buzerace si tak vyzkoušíme všechny možnosti naší postavy a vybereme si dle chuti, co nám vyhovuje nejvíc. Hru jsem dohrál za Sirénu Lilith a i když jsem zpočátku všechno cpal do smrtonosnosti zbraní, postupem hry jsem se přeorientoval na její magii, která z ní udělala mnohem lepší kombajn na zkušenosti. Za ostatní postavy jsem hrál jen chvíli a dle chápání designu hry se domnívám, že právě vývoj postavy je to, co Borderlands odlišuje od podobných FPS RPG. To všechno je násobené multiplayerem pro čtyři hráče online, ale ještě lépe pro dva ve splitscreenu. Pár hodin jsme to s Drokkem zkoušeli a umím si živě představit, jak se na tom lze zaseknout. Více hráčů znamená vyšší obtížnost a lepší odměny. A hrát se to dá pořád dokola, skákat do cizích her a nechat se navštěvovat. Prostě paráda. Mise, ať už vedlejší nebo hlavní, jsou svou strukturou celkem jednotvárné. Autoři ale do nich vložili dost snahy, aby z nás hra nedělala blbce. Když máme posbírat padesátku krystalů, stačí dojít do lomu a na jednom z mnoha desítek míst vysbírat vždy pět krystalů najednou. Když máme uhasit čtyři signální ohně ve městě, nemáme je na mapě zakreslené a musíme podle kouře lokalizovat jejich polohu. Máme-li najít pět částí zbraně, nejsou ty 1000 to součástky rozesety nesmyslně po celé mapě, ale naopak jsou chytře skryty v nějakém baráku. Líbí se mi přístup, kdy i obyčejná mise je podávána s jistou grácií, že někdo přemýšlel. Jsou Borderlands "dokonalou hrou"? To bohužel ne. Hra rozhodně boduje vnitřním systémem, světem, RPG vývojem, grafickým zpracováním a zábavnou střelbou (což je 90% hry). Oproti tomu ztrácí díky příběhu, rozvleklosti v závěru, nízkou originalitou, opakujícími se misemi a pár designovými chybkami a bugy. Od hry jsem nečekal nic a rozhodně mne potěšila, Gearbox odvedli řemeslně kvalitní práci. Být ale ve vývojovém týmu či testerem, přitlačil bych na mnoho elementů hry. Přesto si hru zahrajte, je zkrátka zábavná. 7/10, pokud jste fandové multiplayeru, přidejte si bod. P.S.: Nevím, jak verze pro jiné platformy, ale na Playstation 3 jsem se setkal s nepochopitelnými framerate dropy i během jednoduchých scén, nemluvě o slušné řádce grafických výpadků. Nyní mám hru za sebou, ale to ve verzi pro Playstation 3. Nevím, jestli nyní budu za exota, ale stala se mi taková věc. Na PC jsem neměl moc důvod se snažit hrát pořádně. Ovládání myší a klávesnicí je samozřejmě luxusní a snadné. Jenže díky tomu jsem pak narazil na jednoho z prvních těžkých bossů, kterého jsem nemohl udělat (Sledge) a tak jsem to prostě "svedl na hru". Odložil jsem ji na neurčito. Oproti tomu hraní na gamepadu, přestože je ovládání zvládnuté velice dobře, vyžaduje mnohem více soustředění a snahy. Z toho důvodu mi začalo mnohem více záležet na mé výbavě - což je pointa hry. Číslíčka u zbraní a štítů za sebou skrývají více, než se zdá na první pohled. Zkrátka - začal jsem Borderlands konečně pořádně hrát a ne pouze náhodně sklízet nepřátele. Borderlands jsou hrou, která naprosto otevřeně přiznává, že její herní mechanismy nejsou zrovna dvakrát realistické, ale jsou zatraceně hratelné. Co na tom, že je pojetí zbraní, munice, granátů a štítů v jádru věci nesmyslné, je to hra, kterou se naučíte hrát a nekladete otázky. Celá koncepce světa rozděleného na mnoho částí je vlastně trochu divná, protože potkáváme ty samé nepřátele, jen se jim zvyšuje level. Takže ten samý psychopat na začátku hry je stejně těžký, jako psychopat na konci hry, přestože máme nesrovnatelně lepší výbavu. Rovnováha hry je tak dokonale zachovaná. Kdyby se vyhodilo ono zvyšování úrovně a schopností naší postavy i nepř 1000 tel, zbude nám vlastně slušná střílečka. Takhle ale máme prostor pro management a ten je zábavný, s předměty a zbraněmi se dá neskutečně vyhrát. Znamená to ale, že v pozdějších fázích hry jsou pro nás nepřátelé naprosto triviální a je to v pořádku. Borderlands nabízejí totiž systém interních odměn za výzvy. Například balík zkušeností dostaneme, když zabijeme stovku pouštních psů (v originále Skag) - a to přesto, že tyto čtyřnožce zabíjíme pohledem. Těchto výzev je ve hře dobrá stovka (netýkají se zdaleka jenom vraždění) a tak se nám nestane, že bychom hromadné vybíjení slabých nepřátel nějak přecházeli taktním mlčením - nelitujeme toho, že sem tam zasekneme v nějaké lokaci "zbytečně", protože samotná smrt nepřátel nepřináší skoro žádné zkušenosti. Díky výzvám je hra okořeněná. Planeta Pandora je vůbec geniálně pojatá. Apokalyptická krajina je využívána jako odpadkový koš pro půlku sluneční soustavy, zejména výrobci zbraní vyhazují s oblibou staré zásoby. Vnitřní ekonomika planety je v podstatě živořením. Jednotlivé města, vesnice a doupata plná násilných banditů jsou pod palcem několika vlivných osob udržujících napětí. Hráčova postava vstupuje jako nezávislý element s vlastním cílem - objevit poklad v bájném Vaultu. K tomu vede dlouhá a trnitá cesta, která je naštěstí udělaná velice zábavně. Příběh hry je největší slabinou Borderlands. Ono sice skoro žádný není - chodíme z místa A do místa B, kde všechno vystřílíme a jdeme dál. Ale přesto jsem čekal, že finále hry bude nějakým způsobem ozvláštněné. Místo toho vykydlíme obrovského, ale skoro bezmocného bosse (zklamání...) a nejsem si jistý, jestli jsem Vault vůbec našel. To mi přišlo jako obrovská škoda a společně s pár bugy to tak tvoří přítěžující okolnost. Naštěstí Borderlands nejsou o cíli, ale o cestě k němu. Úkolů je ve hře dobrá stovka a zaberou nám nejméně dvacet hodin při poctivém hraní. Důležité procitnutí je v okamžiku zabití bosse Sledge (přes kterého jsem se v PC verzi nedostal), kdy se obtížnost hry začne zvolna měnit. Naše postava zesílí a má dostatek schopností na to, aby vyvázla z jakékoliv šlamastyky. Od toho okamžiku jsem se začal bavit pořádně. Skvěle navržený vývoj postavy hráče obrovsky motivuje ke zkoušení různých schopností. Hra tomu pomáhá i tím, že je možné za manipulační poplatek kdykoli "resetovat" všechny skillpointy a dle uvážení si je přerozdělit. Bez zdlouhavé buzerace si tak vyzkoušíme všechny možnosti naší postavy a vybereme si dle chuti, co nám vyhovuje nejvíc. Hru jsem dohrál za Sirénu Lilith a i když jsem zpočátku všechno cpal do smrtonosnosti zbraní, postupem hry jsem se přeorientoval na její magii, která z ní udělala mnohem lepší kombajn na zkušenosti. Za ostatní postavy jsem hrál jen chvíli a dle chápání designu hry se domnívám, že právě vývoj postavy je to, co Borderlands odlišuje od podobných FPS RPG. To všechno je násobené multiplayerem pro čtyři hráče online, ale ještě lépe pro dva ve splitscreenu. Pár hodin jsme to s Drokkem zkoušeli a umím si živě představit, jak se na tom lze zaseknout. Více hráčů znamená vyšší obtížnost a lepší odměny. A hrát se to dá pořád dokola, skákat do cizích her a nechat se navštěvovat. Prostě paráda. Mise, ať už vedlejší nebo hlavní, jsou svou strukturou celkem jednotvárné. Autoři ale do nich vložili dost snahy, aby z nás hra nedělala blbce. Když máme posbírat padesátku krystalů, stačí dojít do lomu a na jednom z mnoha desítek míst vysbírat vždy pět krystalů najednou. Když máme uhasit čtyři signální ohně ve městě, nemáme je na mapě zakreslené a musíme podle kouře lokalizovat jejich polohu. Máme-li najít pět částí zbraně, nejsou ty 1000 to součástky rozesety nesmyslně po celé mapě, ale naopak jsou chytře skryty v nějakém baráku. Líbí se mi přístup, kdy i obyčejná mise je podávána s jistou grácií, že někdo přemýšlel. Jsou Borderlands "dokonalou hrou"? To bohužel ne. Hra rozhodně boduje vnitřním systémem, světem, RPG vývojem, grafickým zpracováním a zábavnou střelbou (což je 90% hry). Oproti tomu ztrácí díky příběhu, rozvleklosti v závěru, nízkou originalitou, opakujícími se misemi a pár designovými chybkami a bugy. Od hry jsem nečekal nic a rozhodně mne potěšila, Gearbox odvedli řemeslně kvalitní práci. Být ale ve vývojovém týmu či testerem, přitlačil bych na mnoho elementů hry. Přesto si hru zahrajte, je zkrátka zábavná. 7/10, pokud jste fandové multiplayeru, přidejte si bod. P.S.: Nevím, jak verze pro jiné platformy, ale na Playstation 3 jsem se setkal s nepochopitelnými framerate dropy i během jednoduchých scén, nemluvě o slušné řádce grafických výpadků. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


text: Albert Škarvan (31. ledna 1869 Tvrdošín – 29. března 1926 Liptovský Hrádok) byl slovenský lékař, stoupenec Tolstého. V roce 1907 vydal první slovenskou učebnici esperanta. Napsal mnoho článků pro různé esperantské časopisy, a také (slovensky) psané eseje, vyjadřující se s osobitým přístupem ke slovenským národním problémům, a autobiografické spisy. Byl přesvědčeným pacifistou. Byl také plodným překladatelem, především z francouzštiny a ruštiny. Odkazy Literatura Externí odkazy Albert Škarvan - osobnost slovenského esperantského hnutí Plné texty děl A. Škarvana, fotografie Slovenští esperantisté Slovenští spisovatelé Slovenští spisovatelé vědecké literatury Narození v roce 1869 Úmrtí v roce 1926 Muži Překladatelé z francouzštiny Překladatelé z ruštiny Překladatelé do slovenštiny Narození 31. ledna Úmrtí 29. března Narození v Tvrdošíně Úmrtí v Liptovském Hrádku


text: Nabízíme vábničku, která je praktická,lehká, skladná a velmi oblíbená nejen pro použití v přírodě při lovu jelena lesního Original Buttolo-Blatter je srnčí vábnička.Tato vábnička na srnce - míček Buttolo je asi nejznámějším srnčí vábnička v Evropě. Jednoduchost v... Univerzální vejčitá kombinovaná vábnička holub, kukačka, sovy – vábnička na holuby, sovy, kukačky je vyrobena ze dřeva. Tato vábnička je vyrobena z plastu, má nastavitelný tón a patří mezi jednu z nejlepších vábniček na srnčí zvěř.


text: Mnichovská univerzita Mnichovská univerzita, plným názvem Ludwig-Maxmilians-Universität München, zkráceně LMU je veřejná a samosprávná univerzita, jedna z nejvýznamnějších v Německu. Založena 1472, má dnes 19 fakult, kde ve více než 150 oborech studuje přes 48 tisíc studentů. Učitelé a absolventi LMU získali celkem 34 Nobelových cen, v mezinárodních srovnáních se univerzita umísťuje kolem 50. místa na světě a na 1.-3. místě v Německu. Obsah Dějiny [editovat] Univerzitu se čtyřmi fakultami založil roku 1472 bavorský hrabě Ludvík IX. v Ingolstadtu. V letech 1549-1773 byla vedena jezuity, koncem 18. století byla modernizována a roku 1800 ji pozdější král Maxmilián I. Josef Bavorský reformoval a přenesl do Landshutu. Konečně roku 1826 ji král Ludvík I. Bavorský přestěhoval do Mnichova. Univerzita tehdy měla téměř 1000 studentů a roku 1840 dostala novou budovu v Ludwigstrasse, severně od centra města. V 19. století se univerzita rychle rozvíjela a v jejím profesorském sboru působila řada vynikajících učenců, například nositelé Nobelovy ceny, fyzikové Wilhelm Conrad Röntgen a Wilhelm Wien, chemik Richard Willstätter, dále matematik Arnold Sommerfeld nebo chirurg Ferdinand Sauerbruch a vystudovali zde i pozdější nobelisté Max Planck, Wolfgang Pauli nebo Werner Heisenberg. Po roce 1933 ovládli univerzitu nacisté, vyhnali židovské profesory a studenti zde organizovali pálení nepřátelských knih. Roku 1943 byla odhalena protinacistická skupina Bílá růže a šest členů, v čele se sourozenci Schollovými bylo popraveno. Po roce 1945 byly nejprve opraveny poničené budovy a od roku 1970 byla vybudována nová střediska pro medicinu v Grosshadern, veterinární medicinu v Oberschleissheimu a pro fyziku v Garchingu. V oblasti Grosshadern jihozápadně od města vzniklo velké centrum biologie, chemie a farmacie. Roku 2006 byla LMU vybrána v prvním kole tzv. Iniciativy pro excelenci spolkové vlády jako jedna z pěti vynikajících univerzit a získala velké prostředky pro další rozvoj. Popis [editovat] Centrem univerzity zůstávají budovy při Ludwigstrasse, kde je úřad presidenta, velká aula, společenskovědní obory a část matematiky. V sousedství je i ústřední knihovna. O něco severněji jsou budovy pedagogických, uměleckých a historických oborů, na jihozápad, v blízkosti Moderní pinakotéky jsou budovy matematiky a věd o Zemi. Na východním okraji Anglické zahrady je fakulta veterinárního lékařství, na západním okraji fakulta informatiky. Na jihozápadě městského centra, v blízkosti Sendlinger Tor, jsou kliniky a budovy lékařské fakulty a další ústavy jsou různě po městě. Na jihozápadním okraji města vzniká velké centrum biologických a lékařských věd v Maritnsried-Grosshadern, kam by se měly soustředit všechny medicinské ústavy. Veterinární obory se nově budují v Oberschleissheimu a v Garchingu se LMU podílí na kampusu Technické univerzity, věnovaném jaderné fyzice. Odkazy [editovat] Související články [editovat] Externí odkazy [editovat] - (anglicky) - Stránky univerzity v angličtině - (německy) - uni-muenchen.de Oficiální stránky univerzity - Portrét univerzity na uni.bavarian-universities.de - Tento článek využívá informace z odpovídajícího článku německé Wikipedie.


Chemtrail a něco o této konspirační teorii - OSUD.cz Ze všech stran můžete slyšet nejrůznější konspirační teorie. Je to plochá Země, Apollo 11 nebo umělý satelit Black Knight. A právě s tím, co se odehrává nad našimi hlavami souvisí náš další článek o konspiračních teoriích. Tentokrát se zaměříme na pojem zvaný Chemtrail, jemuž budeme věnovat více pozornosti. Z anglického výrazu Chemical Trail. Souvisí se vzdušnými stopami Contrail. Týká se motorových letadel. Údajně jde o vypouštění virů mezi lidi. Chemtrail v otázkách a odpovědích Pokud jste o konspirační teorii Chemtrail doposud neslyšeli, určitě se Vám bude hodit několik základních otázek, které Vás do této problematiky více zasvětí. Jen na úvod můžeme říci, že Chemtrail se týká motorových letadel pohybujících se nad našimi hlavami. Co je to Chemtrail? Letadla údajně díky kondenzační stopě za sebou vypouští bakterie a viry na lidi. Co je to Contrail? Právě tímto výrazem je označována kondenzační stopa viditelná za dopravními letadly. O jaké viry se údajně jedná? Nejčastěji je to oxid uhličitý, sloučeniny vápníku, hořčíku, bauxit a polymerová vlákna. Co takové věci mohou způsobovat? Negativně působí na lidské zdraví člověka a pochopitelně i k životnímu prostředí. Dá se Chemtrail rozeznat od Contrail? Údajně to lze rozlišit podle barevného podání kondenzační stopy. Jak si stojí konspirační teorie ve světě? Tato konspirační teorie týkající se nebezpečných jedů vypouštěných z letadla má spoustu příznivců. Na druhou stranu vznikla již řada vědeckých studií. Jejich výsledkem je, že k něčemu takovému jednoduše nedochází. Nebylo by to reálné ani vzhledem k provozním nákladům letadel, k nimž by se měly připočíst ještě náklady na nějaké chemické přísady. S touto tematikou pochopitelně souvisí i řada alternativních vysvětlení. Ty se týkají především používání technologií v letadlech, které stojí nejenom za kondenzační stopou, ale v některých případech za zvýšením výskytu vybraných látek. Nic však nenapovídá tomu, že by šlo o celosvětové úmyslné poškozování lidí za přispění speciálních chemických přísad v rámci leteckého paliva. TaggedbakterieChemtrailContrailjedykondenzační stopakondenzační stopyletadlaletadlorozpračováníviryzdraví


Ta cena je samozřejmě odhad nějakého "okurkového" novináře,ale i tak bych se nedivil,kdyby Škoda Auto použila podobnou "zaváděcí" sumu a bude čekat na reakce trhu


Pneumatické kalibrační přístroje Wallace & Tiernan | BHV senzory Pneumatické kalibrační přístroje Wallace & Tiernan Kdo by neznal přesné manometry Wallace & Tiernan: grandiózní ciferník, velejemná stupnice podložená zrcátkem a štíhlá ručka, která s brilantním tlumením oběhne dvakrát dokola... Chtělo by se říci: rolls-royce mezi přesnými tlakoměry, ale nebylo by to úplně výstižné; dokonalost těchto přístrojů totiž vůbec není samoúčelná a jejich cena odpovídá užitné hodnotě. Ve své třídě představují špičku už bezmála sto let. Během těch let do sortimentu firmy přibylo i mnoho dalších přístrojů, mezi jinými i moderní pneumatické kalibrátory s přesnými elektronickými snímači tlaku. Pro úplnost dodejme, že firma Wallace & Tiernan byla založena v USA na začátku minulého století. Ve dvacátých letech expandovala do Evropy: nejdříve do Velké Británie a posléze do Německa. Nyní je součástí mezinárodního koncernu USF, který vyrábí přístroje pro úpravu pitné a užitkové vody. Výroba přesných tlakoměrů od roku 1959 sídlí v německém Günsburgu. Přesné mechanické tlakoměry Přesné mechanické tlakoměry vyrábí firma Wallace & Tiernan v několika typech. Liší se průměrem ciferníku, který je od 70 do 215 mm. Přesnost těch největších tlakoměrů je 0,066 % z rozsahu měření, který může být od 0 až 1,5 kPa (15 mbar) do 0 až 7 MPa (70 bar). Konstrukce těchto přístrojů umožňuje měřit přetlak nebo podtlak i diferenci tlaků. Absolutní tlak se měří jako diference tlaku vůči referenčnímu vakuu, které je vytvořeno vnějším zdrojem. Tyto etalony stále nacházejí široké uplatnění, ačkoliv jejich konstrukce zůstává bez podstatnějších změn již téměř sto let. Jsou vysoce spolehlivé a oproti elektronickým přístrojům vykazují lepší dlouhodobou stabilitu, takže mají delší periodu cyklu pravidelného ověřování; kromě toho je lze bez problémů použít v prostředí s nebezpečím výbuchu i v zónách s radioaktivním zářením. Přenosné kufříkové kalibrátory Přenosné kufříkové kalibrátory tlaku jsou přístroje, jejichž základním prvkem jsou tlakoměry zmíněné v předchozím odstavci; ty jsou doplněny pomocnými systémy sloužícími k vytvoření a nastavení referenčního tlaku. Například kufříkový kalibrátor typu 65 120 je osvědčeným přístrojem určeným pro seřizování pneumatických převodníků. Jeho základem je ručkový manometr o třídě přesnosti 0,066 %. Dvojice vestavěných přesných regulátorů umožňuje generovat dva různé tlaky a přivádět je na vstupy testovaného převodníku. Pomocí přepínacího ventilu se střídavě kontroluje tlak na vstupech i na výstupech převodníku. Přetlakové ventily slouží k ochraně tlakoměru před případným poškozením vysokým tlakem. Jednotlivé modely kufříkových kalibrátorů jsou vesměs určeny pro určité oblasti aplikací a odlišují se nejen typem použitého tlakoměru, ale i skladbou pomocných přístrojů. Digitální pneumatický kalibrátor Digitální pneumatický kalibrátor DPE 750 je univerzální přístroj pro měření tlaku, proudu a napětí. Měří tlak pomocí tenzometrického čidla a zobrazuje jej na pětimístném displeji s dosažitelnou přesností 0,02 % z měřené hodnoty. Přístroj může současně s tlakem měřit i úroveň elektrických výstupních signálů, což je ideální pro testování snímačů. Na displeji se kromě nastavené hodnoty vstupního tlaku zobrazuje i skutečná hodnota výstupního signálu včetně vyčíslení okamžité chyby měření. Změřená data se současně ukládají do paměti přístroje, aby později mohla být pomocí sériové linky přenesena do počítače k dalšímu zpracování. Do paměti lze vložit až osmnáct kalibračních křivek po 22 měřených bodech. Přístroj je vhodný jak pro práci v provozu, tak i v laboratoři. Ve standardním provedení je vybaven ruční pumpičkou a není nutné připojovat jej na vnější zdroj stlačeného vzduchu. Obsahuje i ruční regulátor, kterým může obsluha jemně doladit nastavený tlak. Digitální regulátor tlaku Digitální regulátor tlaku DPR 20 C je mikroprocesorem řízený elektropneumatický kalibrátor, který dokáže s vysokou přesností automaticky nastavit tlak na požadovanou hodnotu. Skládá se z digitálního měřiče tlaku, mikroprocesorem řízené regulační jednotky a pneumatické jednotky s elektromagnetickými ventily. Požadovaná hodnota tlaku se nastavuje z klávesnice v čelním panelu. Navolením několika požadovaných hodnot za sebou lze naprogramovat úplný kalibrační cyklus, uložit jej do paměti a posléze jej opakovaně vyvolávat. Regulátor může být opatřen dvěma čidly tlaku a přizpůsoben pro práci ve dvou i velmi rozličných rozsazích; jediný přístroj může být určen i pro tak extrémní rozsahy, jako je 10 kPa (100 mbar) a 2 MPa (20 bar). Dynamika regulačního pochodu je volitelná, a tak lze využít buď rychlejší průběh s překmitem nebo pomalejší aperiodický průběh # ten bývá obvykle požadován při kalibraci tlakoměrů. Optimální parametry pro řízení regulačních ventilů zjišťuje řídicí jednotka automaticky. Při měřeních s více měřicími rozsahy se pro každý rozsah optimalizují parametry a každá sada optimalizovaných parametrů se uloží do paměti zvlášť. Digitální regulátor komunikuje s počítačem protokolem IEEE-488. Přesnost měření tlaku je 0,03 % z rozsahu, stabilita regulovaného tlaku je 0,005 %. Doplňkové přístroje a pomocné armatury Pojistné ventily proti přetížení se vyrábějí ve třech základních typech. Pracují na principu pístového šoupátka zatíženého pružinou a jsou jemně nastavitelné. Mají odstupňované rozsahy od 1,2 kPa do 7 MPa. Reprodukovatelnost zavírání je přibližně #5 % z nastavené hodnoty. Přesný regulátor tlaku je v podstatě přesný redukční ventil s nepatrnou vlastní spotřebou vzduchu. Dodává se v řadě rozsahů od 0 až 1,5 kPa do 0 až 0,7 MPa. Objemové regulátory jsou určeny k velmi jemnému nastavení nízkých přetlaků nebo podtlaků. Vyrábějí se v provedení pro přetlaky do 0,4 MPa a do 2,0 MPa a pro podtlaky do #60 kPa, popř. do #85 kPa. Dalšími produkty pro pneumatické systémy jsou filtry pro čištění vstupujícího vzduchu, blokovací ventily, rychlospojky a různé přechodky. Všechny popsané přístroje nebo jejich části mohou být použity při stavbě pneumatických zkušebních stolic, které se obvykle navrhují podle specifických potřeb zákazníka. Petr Hejl, Jan Vaculík VÝVOJ PROGRAMU PRO TESTOVÁNÍ A KALIBRACE MĚŘIDEL TLAKU


Výzkum Archivy - Myokarditida 7.11.2021 Jan Habásko 25.10.2021 Jan Habásko Čtvrtý díl ze série článků o COVID-19 je věnovaný popisu mRNA a vektorových vakcín proti SARS-CoV-2, včetně jejich historie. Odkaz na třetí článek, který byl věnovaný stručnému popisu fungování imunitního systému a přehledu mechanismů, kterými se SAR... Třetí díl ze série článků o COVID-19 je věnovaný stručnému popisu fungování imunitního systému a přehledu mechanismů, kterými se SARS-CoV-2 brání imunitní reakci. Odkaz na druhý článek, který se zabýval příznaky onemocnění, diagnostikou a některými léčebnými metodami, najdete zde. JAK FUNGUJE IMUNITNÍ SYSTÉM PŘI INFEKCI? Základní principy fungování imunitního systému Vysvětlit fungování imunitního systému je CENKO, Edina, Lina BADIMON, Raffaele BUGIARDINI, et al. Cardiovascular disease and COVID-19: a consensus paper from the ESC Working Group on Coronary Pathophysiology & Microcirculation, ESC Working Group on Thrombosis and the Associat... Druhý díl ze série článků o COVID-19 je věnovaný příznakům tohoto onemocnění, jeho diagnostice a některým léčebným metodám. Nejsou zde probrány všechny léčebné postupy, soustředil jsem se především na ty mediálně známé. Odkaz na první článek, který s... 19.10.2021 Jan Habásko SARS-CoV-2, COVID-19, vektorová a mRNA vakcína... pojmy, se kterými se zcela jistě setkal každý z nás. Na internetu si můžeme přečíst desetitisíce článků, které se touto oblastí zabývají. Nemalé množství z nich bohužel obsahuje dezinform...


text: Štěpán Urban (4. října 1913 v Bořanovicích – 4. května 1974 v Praze) byl kytarový virtuóz, hudební pedagog, profesor a zakladatel kytarové třídy na pražské konzervatoři, hudební skladatel, astrolog, antroposof, esperantský básník a novelista. Pedagogická činnost Vytvořil českou klasickou školu na kytaru, která se opírá o četné pedagogické a umělecké publikace či série odborných článků, které publikoval doma i v zahraničí, a která je doma i v cizině dodnes považována za vzor moderní pedagogiky. Urbanovy kytarové školy, vycházející v mnohatisícových nákladech, dokazují, že soustavně plní poslání moderní pedagogiky. Patří k nim zejména: Přípravná škola hry na kytaru, Cesta k umělecké hře na kytaru, Kytarový soubor, Improvizujeme na kytaru, Na kytaru bez not, ale i mnohé další instruktivní práce. Štěpán Urban tak připravil cestu mladé generaci na poli sólistky i v publikační činnosti. Na konzervatoři ho navštěvovaly četné zahraniční delegace, které s ním posléze udržovaly čilou odbornou korespondenci. Po vzoru jeho pražské třídy se zařizovalo mnoho dalších škol – v Holandsku, Polsku, Bulharsku, Rumunsku, Itálii. Římská konzervatoř vybudovala svou třídu plně podle pražské. Italský tisk I ́ecco della Musica v této souvislosti uvedl doslova: „Vysoká škola Štěpána Urbana“. Mezi jeho žáky, dnes profesory hudby, patří i proslulý kytarový virtuóz Štěpán Rak, který v roce 1982 založil na pražské Hudební akademii múzických umění kytarové oddělení, čímž realizoval přání svého profesora. Kompoziční tvorba Rozsáhlou kompoziční tvorbu Štěpána Urbana uvádí početné mezinárodní antologie: Kytarové skladby, Sólové skladby pro klavír, Skladby pro zpěv a klavír, Scénická hudba, Skladby pro symfonicky orchestr, Kytarové úpravy. Početné skladby pro sólovou kytaru obsahují veškeré moderní možnosti nástrojové techniky i barevnosti tónu a na světových soutěžích získaly několik prestižních cen. Například za čtyři sólové skladby "Miniatures" byla Štěpánovi Urbanovi v mezinárodní soutěži Rádio-televize-Paříž udělena první cena. Velice přínosné jsou také jeho esperantské písně na texty slavných světových básníků, které se s úspěchem uváděly třeba v Holandsku, Rusku, Anglii, na Kubě i v dalších zemích. Koncertní činnost Štěpán Urban se v mladším věku věnoval koncertní činnosti: „Hrál skladby z repertoáru André Segovii s virtuózní technikou a pronikavou hudebností“..., „Hrál, a tu zajímavý pohled do auditoria, ticho, zbožné naslouchání až do závěrečného akordu.“ Chystané, a s největší pravděpodobností potenciálně veleúspěšné, turné Štěpána Urbana po Evropě znemožnila válka. Poté nabídl své služby Československému rozhlasu, kde pak působil několik let. Spolupracoval s režiséry jako byl A. Pek, J. Trojan či doktor Somr, doprovázel řadu pěvců – K. Leise, M. Budilovou a mnoho dalších. Navíc ve válečné době pořádal umělecké zájezdy se známými hereckými osobnostmi – Karlem Högerem, Vlastou Fabiánovou, Marií Burešovou či Jiřinou Štěpničkovou. Tyto literárně-hudební večery získaly velmi pozitivní ohlas po celé republice a pro své publikum se staly doslova požitkem. Literární činnost Štěpán Urban byl však mnohostranně nadaný umělec. Krom hudby se intenzívně věnoval i psaní. V oblasti literární činnosti zpodoboval své ideje v mezinárodním jazyku – esperantu, a stal se uznávaným autorem. Jeho próza i poezie byla publikována v mnoha zemích, kupříkladu kniha vtipných, satirických veršů pod názvem „Nova Ezopo“ vyšla roce 1961 na exotických Kanárských ostrovech. Publikoval však i celou řadu filozofických či něžných, lyrických povídek, u kterých nejeden odborník zalitoval, že nejsou psány v některém světovém jazyce: „Štěpán Urban dovede mistrně skloubit sen a realitu, škoda, že jeho kouzelné povídky nevycházejí v angličtině.“ I v literární tvorbě, která je uvedena v několika mezinárodních antologiích, získal mnoho významných ocenění a zařadil se tak k předním esperantským spisovatelům. Poznámky Více autobiografických podrobností o osobnosti tohoto talentovaného umělce, obdařeného charismatem duchovního člověka, je možno nalézt v knize "Kytara má láska“, kterou napsala jeho druhá manželka Jaroslava Urbanová a jeho někdejší žák Štěpán Rak. Zvukový záznam ze skladeb Štěpána Urbana natočil na CD koncertní virtuóz Martin Mysliveček, absolvent brněnské konzervatoře a Vysoké hudební školy Franze Liszta ve Výmaru. Dílo Muzikologické práce Abeceda hudby. Obecná hudební nauka (1944) Na kytaru bez not (řada vydání) O kytaře. Dějiny, vývoj, význam nástroje (1944) Přípravná škola hry na kytaru; melodie, akordy, písně s doprovodem sólové kytary Zvukový záznam Martin Mysliveček plays Astrologie Dvanáct znamení lásky ve světě astrologie (Amenius, 2016) Vlastní dílo v esperantu La sorcxisto (1954. V publikaci: 33 rakontoj: p. 203) Nova Ezopo (Nový Ezop, 1961, 127 str.) La forlasita gitaro / Tragedio sur la kajo. (Opuštěná kytara / Tragédie na nástupišti, 1989. V publikaci: Trezoro: la Esperanta novelarto; str. 419–426, svazek 1) Guto (1991. V publikaci: Nova Esperanta krestomatio, str. 427) V rukopisech Taglibro de Esperantisto (Deník esperantisty) Don Q de l' Espero (Don Q naděje) Kolumbiado (Kolumbiáda – satiry) La Sercxado (Hledání, básnický cyklus) Hirtaj Kantoj (Ježaté písně) Tra l' Pordotruo (Klíčovou dírkou) Rondeloj (Rondely) Odkazy Reference Literatura Externí odkazy Čeští hudební pedagogové Pedagogové na Pražské konzervatoři Čeští hudební skladatelé Čeští kytaristé Čeští esperantisté Čeští překladatelé Čeští spisovatelé Básníci tvořící v esperantu Spisovatelé píšící esperantem Narození v roce 1913 Narození 4. října Narození v Bořanovicích Úmrtí v roce 1974 Úmrtí 4. května Úmrtí v Praze Muži


Milujete slunce a léto? Pak si dávejte pozor na tři hlavní nepřátele, kteří...


text: Kate Reedová (Sarah Shahi) pevně věří, že spravedlnosti by mělo vždy být učiněno zadost – a to nejen v soudní síni. A jako bývalá právní zástupkyně rodinného podniku v San Franciscu si je Kate dobře vědoma toho, jak ošemetně někdy fungují misky vah spravedlnosti. Frustrace z prostředí právnických kliček a úskoků ji přivedla k rozhodnutí dát se na dráhu vyjednavačky – mimosoudního prostředníka. Díky své vrozené empatii, důkladné znalosti práva a smyslu pro humor a ironii si Kate při řešení sporů dokáže vždy poradit. Tedy pokud se nejedná o spory v jejím soukromém životě.Katin vztah s novou šéfovou – její nevlastní „zlomyslnou“ macechou Lauren (Virginia Williamsová) – se od náhlé smrti jejího otce ještě více zkomplikoval a situace s jejím „budoucím bývalým“ manželem Justinem (Michael Trucco), vládním žalobcem ze San Franciska, není zamotaná o nic méně. Kate se s pomocí svého duchapřítomného asistenta Leonarda (Baron Vaughn) snaží plně soustředit na práci a vyhýbat se problémům v soukromém životě. Ale nové osobní výzvy a obtížné případy, které si k ní začaly v poslední době nacházet cestu, pořádně prověří její vyjednavačské schopnosti.


text: EGNOS plus Galileo rovná se bezpečnější letecká doprava Dva evropské satelitní navigační systémy by se mohly v budoucnu propojit, aby byla zvýšena jejich přesnost. Potvrdil to ostrý test. Toho se zúčastnila helikoptéra nad alpským údolím: jediným místem na světě, kde jsou služby systému Galileo již nyní běžně dostupné. Výsledky z testovacího letu z loňského podzimu ukázaly, že přidání signálu Galileo k systému EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service), který dnes zvyšuje přesnost a spolehlivost amerického signálu ze satelitů GPS nad Evropou, může výrazně zvýšit jeho přesnost. EGNOS vylepšuje kvalitu satelitního signálu tak, aby byl použitelný pro kritické aplikace jako je například navigace leteckého provozu nebo pro uživatele vyžadují vyšší než obvyklou kvalitu. Operační horizontální a vertikální vzdálenost „ochranných bezpečnostních úrovní“ byla při kombinovaném použití signálů GPS, Galileo a EGNOS snížena na zhruba polovinu. Navíc nové algoritmy kontrolující integritu, které byly instalované v uživatelském přijímači, se ukázaly dostatečně spolehlivé pro detekování a eliminování odrazů nebo jiných nepřesných signálů. První test skutečných navigačních operací systému Galileo je připravovaný na závěr letošního roku. Bude uskutečněný s pomocí čtyř družic již se nacházejících na oběžné dráze a dalších, které je před koncem tohoto roku doplní. S tím, jak bude sestava získávat cílovou podobu, mohou specialisté na družicovou navigaci a průmysloví partneři zkoušet služby systému Galileo s prototypy přijímačů v gigantické venkovní německé laboratoři GATE (Galileo Test and Development Environment). GATE je v a kolem města Berchtesgaden v Bavorských alpách, přičemž jde o místo vybrané k testován systému Galileo. Vysílače na osmi okolních horách pokrývají plochu 65 kilometrů čtverečních, čímž simulují signál Galilea. Program vývoje globálního navigačního systému (Global Navigation Satellite System Evolution) v rámci ESA uskutečnil testovací lety s helikoptérou ve dnech 24. až 26. září 2012. Naměřená data pomohou při vývoji satelitních navigačních systémů příští generace. Helikoptéra absolvovala celou řadu manévrů: od rychlých zatáček a otoček až po visení ve vzduchu. A to proto, aby zjistila, jak je satelitní navigační signál přijímaný v různých režimech letu. Testy využívaly platformu ESA SPEED (Support Platform for EGNOS Evolutions & Demonstrations), která je spolufinancovaná francouzskou kosmickou agenturou CNES a provozována firmou Thales Alenia Space France. Platforma umožňuje v reálném čase souběžně zpracovávat a zpřesňovat signál ze systémů GPS i Galileo. Budoucí generace evropského systému EGNOS, která je plánovaná na dobu kolem roku 2020, bude pracovat stejným způsobem. Bude spojovat navigační data z obou systémů tak, aby výsledná aplikace byla mnohem robustnější.