30. 12. 2010 Deset nejlepších her desetiletí Tak jsem si zadal nelehký úkol. Zavzpomínat a vybrat deset her vydaných mezi lety 2001 a 2010, které mne nejvíce oslovily, bavily a ke kterým se budu rád vracet i v budoucnu, nemluvě o nezměrné adoraci a přikrašlování. Takže pozor – jde o osobní žebříček her, které aktuálně považuji „za nejlepší na světě“ – čili nejde o reálné pořadí! Je docela dobře možné, že jsem trestuhodně minul hry, které bych měl do žebříčku zcela jistě zasadit – no smůla. Proto jsem stranou sepsal ještě jiný, jinak laděný žebříček her nejvlivnějších, ale o tom až jinde. Následuje prostě osobní sonda. Nebylo to ale snadné. Když jsem si psal na papír hry, které jsem si zcela jasně vybavil během první minuty, zhrozil jsem se nad počtem titulů. Následně jsem si ještě prošel Mobygames a našel jsem dalších deset her, které „musím zařadit do výběru“. Jenže desítka je děsně malé číslo a tak jsem šel na jistotu. Logicky se tak nedostalo na MNOHO her, protože dělat seznam „prostě skvělých“ her je obtížný. Taky jsem si poplakal, když jsem zjistil, že kupříkl 1000 adu Gabriel Knight 3 vyšel v roce 1999 – no musím být na sebe přísný. Každopádně na konci článku bude výtah ze seznamu, kterým jsem popsal celou stránku v bloku. 10. Resident Evil 4 / Wii / 2007 Desátou příčku nesmíme vnímat, jako „poslední“. Resident Evil 4 byl velice odvážným pokusem, jak se na populární sérii podívat a po mnoha problémech nakonec vyšel – a hle! Ono je to naprosto super masakr. Nemám nic proti starým dílům, ale hrát znova to samé by mne zpětnou optikou asi nebavilo. Resident Evil 4 je perfektní béčkový horror, kterému nechybí vůbec nic. Zombie psi, krásné ženy, tuny zbraní a primitivní příběh. Co naplat – skvěle vykreslené charaktery, inovativní ovládání, pečlivě vyvážená hratelnost, zajímavý leveldesign a špičková grafika. Nebudeme si namlouvat, že systém managementu munice je přitroublý a že celý příběh je strašlivě béčkový. Je tady prostor, jak udělat hru dospěleji, abychom ji brali více vážně. I tak se hra nesnižuje k laciným vtipům, je inteligentně složená do briliantně fungujícího celku. Přestože debut pro GameCube v roce 2005 byl tím, co hru vyšvihlo, osobně volím verzi pro Wii, která díky ovládání skvěle padla do ruky i začátečníkům. Resident Evil 5 má sice možná lepší grafiku a disponuje online podporou, ale konkrétně čtyřku řadím zkrátka výše, hra mne oslovila více zásadně. A pokud se vám nelíbí, že během míření a střelby nejde chodit, jděte hrát Gears of War a neremcejte u chystaného pokračování Resident Evil! 9. Eve Online / PC / 2003 Jediná online hra, pro kterou bych dal ruku do ohně. A to paradoxně, že ji už nehraju víc než rok a že se k ní odmítám vracet. Jedna z mála her s modelem měsíčního placení, která se obstojně drží v konkurenci World of Warcraft mne fascinuje z mnoha důvodů. Jednak jde o ideální realizaci Frontier Online, má fantastickou grafiku i hudbu a atmosférou umí pohltit, jako málokterá jiná hra. Mně to málem stálo kus osobního života, na poslední chvíli jsem se odtrhl. Jsou to ale herní mechanismy, které mi přijdou téměř nevídané. Systém levelování postavy (Progress Quest v praxi!), obchodování na burzách, klonování sebe sama a uzavírání paktů obrovských stran. Ale také naprostá svoboda v jednání a konání při nezávislých operacích, honu po příběhu či prosté budování prestiže a lepších lodí. Nesvedu si představit, jak hru udělat lepší. A tak ji řadím do desítky nejlepších her desetiletí na deváté místo (což vůbec nic neznamená samozřejmě) a. 8. Oblivion / PC / 2006 Jsem velkým fanouškem Elder Scrolls série, ale důvod, proč jsem sáhnul po Oblivionu není tak docela daný hrou samotnou. I když není vůbec špatná, měla mnoho zásadních chyb, které ji nakonec nevyšvihly tak vysoko, jak si Bethesda asi přála. Přesto jsem v krajinách Cyrodilu strávil nekřesťansky mnoho hodin, koupil jsem si i verzi pro Playstation 3 a díky modování na PC se daly vyvádět další zajímavé kejkle. Nemluvě o tom, že graficky se stala hra novým benchmarkem na několik let. Pravý důvod, proč mne Oblivion fascinuje je ale samotná Bethesda. V dnešní době je velice těžké narazit na open world RPG s takovou mírou detailů, jako d 1000 lá právě Bethesda. Tedy samozřejmě – máme tady MMORPG žánr, ale upřímně – online mne opravdu neláká. A byla to Bethesda, která měla koule na to, aby vyrobila Fallout 3, následovaný New Vegas. Ať si kdo chce co chce říká, ať si hry mají jakékoliv nedostatky – u mne zůstane Oblivion s New Vegas zapsáno v paměti hodně dlouho. K těmto hrám se rád vracím už dnes a svým způsobem mne nepřestávají fascinovat (možná i proto, že se MMO hrám vyhýbám, jako čert kříži). Doufám, že Skyrim překročí stín svého předchůdce. 7. Gran Turismo 4 / Playstation 2 / 2004 Tohle je trochu neférová věc, uznávám. Gran Turismo 2 vyšlo v roce 1999, trojku jsem skoro nehrál a kvůli čtyřce jsem si koupil volant. Přestože jsem se automobilismem nikdy zvlášť nezabýval v reálném životě, suma informací, grafiky, designu závodů a opravdu nevídaný smysl pro detail – to je to, co mne dostává, proč budu referovat k sérii jako celku. Fakt ale je, že v období mezi díly se kopu do zadku a mastím Forzu. Přiznávám, že stovka hodin v kokpitu pátého dílu mne při skládání žebříčku ovlivinilo. Proč se tomu ale divit? Neměl jsem zkrátka dost dlouho půjčený XBOX na to, abych se šíleně zažral do Forzy a následně měl pro Gran Turismo jen plivance a slova pohrdání. Pro mne je to naprosto špičková série, které se z herního hlediska nepodobá nic, co mi za posledních deset let prošlo rukama. A když vidím, jak se Polyphony snaží pětku „dodělat“, vidím v tom potenciál na Gran Turismo 6. A jak všichni víme, sudé díly „jsou to pravé“. Čili za deset let možná budu referovat k šestce, jako k jedné z her, které v letech 2011-2020 pro mne znamenaly hodně. A v tomto hledisku zařazuji do žebříčku Gran Turismo 4. 6. Shadow of the Colossus / Playstation 2 / 2005 Ten se dělí o šestou příčku se svým starším bráškou – ICO. Každopádně zde Shadow of Colossus nesmí chybět. Jde možná o nejzásadnější hru desetiletí vůbec – přitáhla ke konzolím i hráče, kteří si hraní na ní nedovedli ani představit. A koneckonců jsem byl šokovaný sám. Když jsem po tunách stříleček, bojovek, autíček a dalších paskvilů viděl po dlouhé, velice dlouhé době hru, která nejen, že „vypadá jinak“, ale fascinuje na úrovni, kterou jsem naposledy zažil, jako dítě při pohledu na Atari 800. Chce se mi tak skoro až brečet, když vidím neuvěřitelně slabé prodeje a mnohdy nepochopení ze strany recenzentů, kteří ve špatné víře hře napálili relativně nízké hodnocení. Celkem se mi zamlouvá přístup pana Hoblíka – „Shadow of Colossus hraju za odměnu. Po celodenní náročné práci si večer užiju s jedním kolosem“. Mimo to magazín Retrogamer označil Shadow of Colossus za „future classic“. A plně se s tím ztotožňuju. 5. Dragon Age / PC / 2009 Je trochu nespravedlivé zařadit do seznamu hitů pouze jednu hru od Bioware. Protože Knights of the Old Republic nebo první Mass Effect mne zaujali ve své době strašně moc. Došel jsem ale k závěru, že reprezentant Bioware za posledních deset let bude právě Dragon Age. Původně jsem uvažoval ještě o konkurenci ve formě skvělé polské hry Witcher, ale jak říkám od začátku – vybrat deset kusů je obtížné a tak jsem vsadil na jistotu. Dragon Age byl přijat komunitou napůl s rozpaky a napůl s nadšením. Sám jsem patřil do první skupiny. Posun žánru v podstatě minimální a osekání některých prvků, aby se hra více ovládala, jako MMO, přilil oleje do ohně. Nakonec ale pravda a láska zvítězila – Dragon Age je finální klasické RPG ze školy Baldur’s Gate, ve kterém se autoři vyřádili naprosto ve všech aspektech. Jeden za všechny – dialogy a chování v partě. Naprosto dokonalá věc, o které jsem leda snil. Ale je to i příběh, nápady, detaily, propracovanost, pro které pasuji Dragon Age do platinové síně slávy mezi nejlepší RPG všech dob. Lze jít dále? Ale ano, psal jsem o tom rozsáhlý text. Ale neměl to být Dragon Age. Na druhou stranu nemusíme být nadšení z datadisků a když po Mass Effect 2 vidím ukázky na Dragon Age 2, nad hlavou mám otazník. 4. Legend of Zelda: Twilight Princess / Wii / 2006 Ocarina of Time z roku 1998 se dodnes považuje za jakousi stálici. Špičky hitparád o nejlepší hru všech dob obvykle zdobí tento skvost. Pokračování pro GameCube bylo na spadnutí, v roce 2002 jsme se dočkali netradičního pohledu – Wind Waker. Ten sice reálnou kvalitou nepředčil Ocarinu, ale v mnohém se jí přiblížil a byl dostatečně originální. Proč tedy jmenuji Twilight Princess? Wind Waker je podle mne opravdu o něco lepší, ale Twilight Princess byla mnou více očekávaná a chtěná, protože šlo o launchovou hru na Wii. A dostal jsem přesně to, co jsem chtěl – perfektní hru na Vánoční čas roku 2006. Navíc – v té době jsem navíc ani Wind Waker neznal! Nečekal jsem, že si dá Twilight Princess k snídani Ocarina of Time, ale je to sakra blízko! Atmosféra, temnost, grandiózní finále, ježdění na koni a odladěné ovládání. A těch světů, co jsem objevil a prošel, pod vodou, v oblacích a i v čistokrevném temnosvětě. K Twilight Princess jsem se nevrátil jen jednou a pokaždé jsem pohlcen. Nádhera! 3. Super Mario Galaxy / Wii / 2007 Jedna z věcí, která mne nikdy nepřestane fascinovat, je práce Shigeru Miymota. Že před pětadvaceti lety dokázal navrhnout koncepčně unikátní hru, kterou navždy změnil tvář videoher a prakticky stvořil nový žánr – to by se ještě dalo považovat za šťastnou náhodu. Že ale s každou svou hrou dokáže problematiku posunout o desítky koňských délek vpřed, je prostě talent génia. Super Mario Galaxy je pro mne d 1000 efinitivní hopsačka s neuvěřitelnou kreativitou, na kterou je hodnotící stupnice recenzentů krátká. Druhý díl to jenom potvrdil – tenhle chlápek prostě umí! Super Mario Galaxy je hra, kvůli které byste si měli koupit Wii a přehodnotit svůj názor na kníratého instalatéra. Jde o nabušenou sérii svěžích nápadů, inovativních levelů, plejády nových prvků a to vše zabaleno do tučné porce hratelnosti, ruku v ruce s špičkovým ovládáním. Pro New Super Mario Bros. jsem nechtěl vytvářet extra položku v hitparádě, ale říkám vám – tyto hry jsou důkazem, že ryzí zábava ještě nevymřela, že radost nemluví žádným konkrétním jazykem a že chcete-li se bavit hopsáním, nemusí vám být přesně deset let. Děkuji! 2. GTA4 / Playstation 3 / 2008 Váhal jsem, jestli by nebylo jednodušší věnovat druhou příčku čemukoli od Rockstar. Tloukly se ve mně pocity ze San Andreas a GTA4 proti sobě. Nakonec to vyhrálo GTA4 a to hlavně díky datadisku Ballad of the Gay Tony a také kvůli faktu, že Rockstar dokázali překročit vlastní stín. I když zbožňuju San Andreas, tak ve srovnání s GTA4 pořád působí, jako komixová nadsázka. Dospělost a uvěřitelnost hrdinů a celého Liberty City je naprosto dokonalá. Obejde se bez komických pitomečků (ti jsou většinou zastřeleni hned v úvodu), nemusí zásadně nadsazovat, aby nás pobavila. GTA4 si plným právem zaslouží stříbrnou medajli, olemovanou zlatem i platinou. Nezůstaňme ale jen u toho. Překračování stínů je pro Rockstar „rutina“. Za poslední deset let nám dali ještě jednu pecku a tou není nic menšího, než Red Dead Redemption. Originálně pojatý příběh, který nezůstává u klišé, mne k televizoru přikoval podobně silně, jako GTA4 a to westerny v podstatě nesnáším. Bezkonkurenční svět, který nemá obdoby, neuvěřitelná míra detailů a tuny nápadů, které z Red Dead Redemption dělají osobitou hru a ne pouze „přemalované GTA s koněm“. Obrovský potlesk prosím (a zahrajte si Bully a Chinatown Wars). (P.S.: Kdyby Rockstar začali dělat v tomto enginu pořádné RPG, tak se podělám blahem. Bethesda už na to pomalu přestává stačit). 1. Metal Gear Solid 4 / Playstation 3 / 2008 Čekal někdo něco menšího? Podobně, jako u Legend of Zelda, bych „raději“ pasoval na první příčku Metal Gear Solid 3, protože je o ždibínek lepší a Naked Snake o vlásek ostřejší. Jenže musím být na sebe přísný. Jakou hru jsem pařil víc? U které jsem si víc poplakal, zadumal a vžil se? Marná sláva polní tráva – Metal Gear Solid 4 je nejlepší hra, jakou jsem za posledních deset let hrál a kvůli které jsem si kupoval Playstation 3. A koupil bych si ho, i kdyby finální dobrodružství Solid Snaka byla jediná hra na tento systém. Právě ona definitivnost konce příběhu je to, co mne dojímá nejvíc. Hra je to špičková, i když je docela lehká - prakticky vypadl management zbraní a munice (vůbec postava Drebina mi přišla trochu vnucená) a nějak rozšířit léčení zranění by se mi také líbilo. Ale jinak? (Ne)uvěřitelná megalomanie, orgastické scény, vypilovaná hratelnost, briliantní ovládání, důraz na detaily a spousta vtípků a narážek, které jen umocnily „konečnost“ jedné dlouhé, velice dlouhé etapy. A lepší konec si Solid Snake nemohl přát. Hideo Kojima je vypravěčský mistr a dokáže hráč 1000 e oslovit světem, ze kterého jako hráč nechci ven. Nebudeme si nalhávat, že původně měl být Metal Gear Solid 4 poněkud jiný, více svobodný... ale finální produkt tím podle mne vůbec netrpí. Gradace příběhu a konečné vysvětlení „prostě všeho“ (zejména v kombinaci se skvělou encyklopedií) je to, proč mne vrchol ságy zaujal až do této míry. Koupil jsem si celkem pět kusů hry v různých edicích a pyšním se nejvyšší trofejí za ideální dohrání. Tato hra je klenot a patří do povinné četby všech hráčů. Zrovna včera jsme se bavili s kamarádem o kvalitě filmových pokračování a došli jsme k takové věci – Terminátor bez Schwarzeneggera, Rambo bez Sylvestra, Predátor bez Schwarzeneggera a tak dále – to už není Terminátor, Rambo ani Predátor. A stejně tak bez Snaka není Metal Gear Solid. Jasně, dočkali jsme se prequelů, ale ten „smutek“ z toho, že už to skončilo, je prostě hmatatelný. Svým způsobem si tak série vykopala hrob a my můžeme jenom plakat. Prostě geniální. ..po celou tu dobu jste natolik vžití do role pěšáka, ze kterého se stane ústřední postava, že to prostě žerete, dnes již zapomenuté, "rytířské" pojmy jako zodpovědnost, sebeobětování, upřímnost, přátelství a láska. V té hře je to servírované způsobem, kdy ani na vteřinu nepochybujete o tom, že jste to udělali správně. Ta hra vás ovlivní, změní. Měl jsem hodně dlouho o čem přemýšlet. A to je skvělé... Co spadlo pod stůl? Namátkou: Witcher, Psychonauts, Mafia, Anachronox, Portal, REZ, Ikaruga, všechny bojovky od Capcomu a Namca, Metroid Prime, Grey Matter, God of War, Final Fantasy 12, Rogue Galaxy, Mario Kart, Demon’s Souls a mnoho dalších. 6 komentářů: Half Life 2, st 1000 le mně baví se jen tak zastavit a donekonečna se kochat prostředím.OdpovědětVymazat V jednom dopise čtenářů (Level) psala jedna pisatelka, že v GTA zastavuje na červenou, a pouští chodce... už ji chápu... - Anonymní31. prosince 2010 0:02 Nejlepsi hra v rozmezi 2001 a 2010 je bezpochyb Heavy Rain...OdpovědětVymazat ...nic, jen skadlim ;) Imho nejlepší, tj. nejzábavnější je Wolfenstein: Enemy Territory. :)OdpovědětVymazat V zasade suhlasim... Ale nie uplne. A to: GTA a Mario. GTA seriu neznasam, ale je to moj osobny problem nenavisti k zhrdinstovaniu zlocincov. Mario je Super, ale videl by som ho skor na jedenastej priecke ;) A co by tam malo byt podla mna? Pravdepodobne Vampire: Bloodlines a ... SILENT HILL 2 PREDSA!!! :)OdpovědětVymazat Dave to neni vyber, to je vyznani! :)OdpovědětVymazat No, dá se to tak říct, vlastně to tak bylo myšleno ;).OdpovědětVymazat


20. 6. 2008 Burnout Revenge Ta hra mne hodně překvapila, protože ačkoli je to od EA, je to mnohonásobně zábavnější, než všechny nextgen NFS dohromady. Zdá se mi, že to má stejný engine, jako například Most Wanted, ale je to obohacené o absurdní efekty jisker, výbuchů, odlesků, blurů a dalších peesta nextgenů (toto je poprvé, co jsem pod vlivem sekty užil slovo "peesta", ačkoli nevím, co to znamená - tak snad jsem to použil na správném místě ;). Celej trik spočívá v tom, že hra má velmi zábavnou náplň. I to samotné ježdění na tři kola je sranda, protože se stále konfrontujeme s protivníky ála Rollcage. Vlastně Rollcage minus originální auta minus zbraně je Burnout se zaměřením na havárie aut. Krom ježdění po okruzích jsou tady klasické elimination, časová jízda a podobně. Hlavní důraz je ale opravdu na bouračky - destrukcí okolních vozů (nejen protivníků, ale samotného městského provozu) získáváte třeba čas navíc a je to vlastně i jedna disciplína, zničit auta v určité celkové hodnotě v omezeném časovém limitu. Co mne ale nejvíce pobavilo je režim, kterému pracovně říkám "generální zkouška hromadné bouračky v hong kongském akčním filmu" - jde zkrátka o to se dobře rozjet, napálit to do kolemjedoucích vozů, nejlépe na nějaké frekventované křižovatce a pak jen sledovat, jak do vás narážejí další vozy, náklaďáky, busy a tak podobně. Čím větší bouračka, tím lépe. Hra je okořeněná samozřejmě nitrem (přibývá kontinuálně za rychlou jízdu, bourání do aut atd.), dále pak "crashbreaker", což je vestavěná vodíková puma, která se dá aktivovat po vybourání se nebo ve výše zmíněném hromadně bouracím režimu pro lepší efekt z havárie a řetězové reakci exploze. Totiž po vybourání se či po výbuchu je totiž možné omezeně ovládat vrak vašeho vozu a tak znepříjemnit protivníkům průjezd místem, kde jste se vysekali. Toto celé vede k tomu, že nezávisle na umístění v čele závodu dostáváte extra hodnocení za "kvalitu jízdy" - pokud rozsekáte dost aut, jezdíte nebezpečně, skáčete a ničíte co se dá, může být počet celkově získaných bodů vysoký 1000 i přesto, že závod nevyhrajete. Postupem v kariéře se odemykají další vozy, tratě a featury. Co musím vyzdvihnout je jednak technické zpracování a hlavně samotné tratě. Ty jsou na PS2, ale i vůči PC autíčkám neuvěřitelně dlouhé a vzhledem k tomu, že jsou obohaceny o desítky zkratek, málokdy se stane, že při jízdě na tři kola bych jel pokaždé stejně - pokaždé jedu jinudy, takže ten pocit závodění v ulicích je bezvadný. Grafika je velmi slušná, velice rychlá, hudba také na úrovni. Vzhledem k tomu, že hratelnost a styl hraní nejvíce připomíná Rollcage nebo Wipeout, bezvadně jsem se bavil po těch 12 hodin, co jsem jel prakticky v kuse (střídali jsme se o gamepad s kamarádem a překonávali vlastní rekordy v hromadných bouračkách). Co musím vytknout jsou velmi dlouhé loadingy, které jsou navíc nesmyslně časté. Při restartu levelu závodů - to prostě nechápu, zvláště vzhledem k tomu, že při hromadných bouračkách (které jsou tedy na menším prostranství) k loadingu při restartu nedochází (resp. jen k velice krátkému). A nezdá se mi, že by se levely streamovaly. Dokonce i to blbé menu se loaduje stejně dlouho, jako normální level. Tohle nechápu. Druhá věc, co mi začala vadit později, byla ta, že ulice jsou poměrně mrtvé, chybí mi lidé. Ne snad, že bych je chtěl rozmašlovat jako v Carmageddonu, ale trochu krve by neškodilo - takhle projet kavárnou - zkratkou je celkem nuda ;). Poslední věcí, ale to je takový evergreen u autíček, je fakt, že se hra od půlky dále opakuje. Jsem momentálně v 70% hry, všechny tratě odemčené, auta téměř všechny a také featury téměř odemčeny. Přitom postup na další úroveň obtížnosti je dán čistě ježděním většího a většího počtu tratí. Jediným hnacím motorem jsou momentálně pro mne hromadné bouračky, které svojí zábavností překonávají i třeba takový Flatout (pokud hovoříme o minihrách s řidičem) a které se odehrávají pokaždé na jiném a unikátním prostranství. Celkem 7/10. Hra je okořeněná samozřejmě nitrem (přibývá kontinuálně za rychlou jízdu, bourání do aut atd.), dále pak "crashbreaker", což je vestavěná vodíková puma, která se dá aktivovat po vybourání se nebo ve výše zmíněném hromadně bouracím režimu pro lepší efekt z havárie a řetězové reakci exploze. Totiž po vybourání se či po výbuchu je totiž možné omezeně ovládat vrak vašeho vozu a tak znepříjemnit protivníkům průjezd místem, kde jste se vysekali. Toto celé vede k tomu, že nezávisle na umístění v čele závodu dostáváte extra hodnocení za "kvalitu jízdy" - pokud rozsekáte dost aut, jezdíte nebezpečně, skáčete a ničíte co se dá, může být počet celkově získaných bodů vysoký 1000 i přesto, že závod nevyhrajete. Postupem v kariéře se odemykají další vozy, tratě a featury. Co musím vyzdvihnout je jednak technické zpracování a hlavně samotné tratě. Ty jsou na PS2, ale i vůči PC autíčkám neuvěřitelně dlouhé a vzhledem k tomu, že jsou obohaceny o desítky zkratek, málokdy se stane, že při jízdě na tři kola bych jel pokaždé stejně - pokaždé jedu jinudy, takže ten pocit závodění v ulicích je bezvadný. Grafika je velmi slušná, velice rychlá, hudba také na úrovni. Vzhledem k tomu, že hratelnost a styl hraní nejvíce připomíná Rollcage nebo Wipeout, bezvadně jsem se bavil po těch 12 hodin, co jsem jel prakticky v kuse (střídali jsme se o gamepad s kamarádem a překonávali vlastní rekordy v hromadných bouračkách). Co musím vytknout jsou velmi dlouhé loadingy, které jsou navíc nesmyslně časté. Při restartu levelu závodů - to prostě nechápu, zvláště vzhledem k tomu, že při hromadných bouračkách (které jsou tedy na menším prostranství) k loadingu při restartu nedochází (resp. jen k velice krátkému). A nezdá se mi, že by se levely streamovaly. Dokonce i to blbé menu se loaduje stejně dlouho, jako normální level. Tohle nechápu. Druhá věc, co mi začala vadit později, byla ta, že ulice jsou poměrně mrtvé, chybí mi lidé. Ne snad, že bych je chtěl rozmašlovat jako v Carmageddonu, ale trochu krve by neškodilo - takhle projet kavárnou - zkratkou je celkem nuda ;). Poslední věcí, ale to je takový evergreen u autíček, je fakt, že se hra od půlky dále opakuje. Jsem momentálně v 70% hry, všechny tratě odemčené, auta téměř všechny a také featury téměř odemčeny. Přitom postup na další úroveň obtížnosti je dán čistě ježděním většího a většího počtu tratí. Jediným hnacím motorem jsou momentálně pro mne hromadné bouračky, které svojí zábavností překonávají i třeba takový Flatout (pokud hovoříme o minihrách s řidičem) a které se odehrávají pokaždé na jiném a unikátním prostranství. Celkem 7/10. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


source: CulturaX

text: Nabídka vás uspokojí a můžete si objednat horizontální žaluzie, venkovní rolety, ale také textilní rolety. Každá stínící technika se vyznačuje svými výhodami a vlastnostmi, podle nichž se budete při výběru rozhodovat. Zastavte pronikání tepla do místností a investujte do kvalitní stínící techniky. Určitě neprohloubíte.


- 300 g špaldového kernotta v biokvalitě (velké špaldové kroupy) prodávají zdravé výživy, některé supermarkety, dm drogerie je nabízí pod názvem špalda k rychlé přípravě - 600 ml vody (tj., poměr cca 1 díl kernotta na 1,5 dílu vody) - 3 lžičky mořské soli - 450 g mraženého biošpenátu (nebo v sezóně je ideální použít čerstvý špenát, v zimě se hodí i kadeřávek) - 3 lžíce bio olivového oleje nebo přepuštěného másla - 2 ks cibule - 5 stroužků česneku - 300 g kozího biosýra (lze použít tvrdý, ale i žervé či pomazánkový kozí sýr, pro změnu i ovčí sýr nebo se skvěle hodí zauzený ovčí sýr) - 2 velké hrsti opražených vlašských ořechů nebo pinií - na dochucení muškátový oříšek, bílý pepř, mořská sůl Kernotto vyperte a dejte vařit. Přiveďte k varu, osolte a vařte pod pokličkou v hrnci se silnějším dnem (bez míchání na co nejmírnějším ohni) cca 30 minut. Pokud si necháte kernotto namočit přes noc, uvaříte ho ve stejné vodě za 15 minut a bude měkčí a i snadněji stravitelné. Po dovaření by všechna voda měla být vyvařená a kernotto měkké. Pro lepší chuť můžete syrové kernotto předem orestovat na oleji. Připravte si špenát nebo kadeřávek. (Čerstvý špenát očistěte a nakrájejte na menší kousky, mražený rozmrazte krátkým povařením v trošce vody a vodu vymačkejte). Kadeřávek omyjte, vykrájejte středová žebra, povařte cca 5 minut ve slané vodě a nechte okapat na cedníku. Pokud máte rádi smetanovější konzistenci, můžete k sýru zamíchat i smetanu (biosmetanu prodávají bioprodejny, Hypernova nebo Globus). Lze použít i ovesnou či mandlovou smetanu, která ale dodá mírně nasládnou příchuť. ZAPEČENÁ OBMĚNA: Když máte jídlo hotové, dejte celou směs kernotta a zeleniny do máslem či olejem vymazané zapékací misky a zapečte cca 20–30 minut pod grilem. Pokud máte tvrdší kozí sýr, můžete ho nasypat ještě navrch. K pečenému nákypu se skvěle hodí svěží mrkvový salát: mrkev nastrouhejte na jemno, smíchejte s citrónovou šťávou a dle chuti s troškou medu nebo agáve sirupu. OBMĚNA SUROVIN: Stejné jídlo můžete udělat i s jiným druhem vařené obilniny – budete jí potřebovat cca 750–800 g ve vařeném stavu. Dobře se hodí uvařené loupané kroupy pohanky, bulgur, moc dobré jsou i ječné kroupy. NEZAPOMEŇTE NA DIVOKÉ BYLINY A KYTKY! Pokud jste právě někde na chalupě a je jaro či léto, přidejte ke špenátu různé divoké byliny. Skvělé a zdravé jsou například spařené listy bršlice kozí nohy nebo kopřivy. A hotové jídlo nezapomeňte ozdobit jedlými kytkami – krásná je lichořeřišnice, rozkvetlá levandule nebo okvětní lístky měsíčku či růže. More in this category: « Tvarohový špaldovo-kukuřičný koláč s ovocem Špaldové muffiny s čokoládou a ořechy »


Ohořelé tělo seniora našla jeho sousedka - Zlínský deník Ohořelé tělo seniora našla jeho sousedka Bystřice pod Lopeníkem -Ohořelé tělo seniora museli ve čtvrtek ráno z rodinného domu v Bystřici pod Lopeníkem vynést přivolaní hasiči. Mrtvolu osmašedesátiletého muže objevila hned za vstupními dveřmi objektu, který zdevastovaly plameny, jeho sousedka. Osudným se mu stalo kouření v posteli. Senior se zřejmě v noci snažil z hořícího domu uniknout, ale nestačily mu na to síly. Oheň pak spotřeboval veškerý kyslík a samovolně dohořel. „Když sousedka ráno otevřela dveře, našla v domku ohořelé tělo. Přivolaný lékař už jenom konstatoval smrt,“ informoval o tragické události mluvčí hasičů Zlínského kraje Ivo Mitáček. Hasiči po svém příjezdu už jenom překontrolovali celý dům. Vyšteřovatel pak došel k závěru, že muž se pravděpodobně stal obětí vlastní nedbalosti. „Vyšetřovatel se domnívá, že kouřil v posteli nebo manipuloval s otevřeným ohněm. Když pak ve večerních hodinách začalo hořet, již se nedokázal zachránit a zůstal v zakouřené verandě,“ pospal pravděpodobný scénář neštěstí Mitáček. K podobným závěrům došli také přivolaní policisté. „Vyšetřovatel nařídil pitvu, která by měl potvrdit nebo případě vyloučit předběžně určenou příčinu smrti,“ poznamenal uherskohradišťský policejní mluvčí Jaroslav Krejčíř. Nešťastná událost šokovala také obyvatele vesnice ležící na úpatí Bílých Karpat. „Podobné neštěstí tady nepamatuji. Mrtvý muž žil sám a bydlel prakticky až na konci vesnice,“ poznamenal k události starosta Bystřice pod Lopeníkem Milan Bauka. Podle hasičských statistik se jedná o čtvrtou letošní oběť požárů ve Zlínském kraji, přitom za loňský rok podobně zemřelo sedm lidí.


source: wikipedia

text: Elektrický odpor resp. Rezistance je reálnou částí komplexní impedance elektrického obvodu, bránící průchodu elektrického proudu. Hodnota elektrického odporu závisí na materiálu, průřezu, délce i teplotě vodiče. Odpor vodičů se vzrůstající teplotou stoupá (kladný teplotní součinitel elektrického odporu), kdežto odpor polovodičů se vzrůstající teplotou klesá (záporný teplotní součinitel elektrického odporu). Převrácená hodnota elektrického odporu je fyzikální veličina, která se nazývá elektrická vodivost. Impedance Reaktance a rezistance elektrického obvodu tvoří komplexní impedanci : , kde je impedance; měří se v ohmech. je rezistance; měří se v ohmech. je reaktance; měří se v ohmech. je imaginární jednotka Výpočet Elektrický odpor lze určit jednak pomocí Ohmova zákona: , kde je napětí na koncích vodiče v jednotkách [V] a je proud procházející vodičem v jednotkách [A], jednak pomocí materiálových vlastností vodiče: , kde je měrný elektrický odpor materiálu vodiče, je délka vodiče v jednotkách a je průřez vodiče v jednotkách , a jednak pomocí závislosti elektrického odporu na teplotě: , kde je odpor vodiče při teplotě 20 °C, je teplotní součinitel elektrického odporu a je teplotní rozdíl. Za teplot blížících se absolutní nule může elektrický odpor u některých látek klesnout na nulu. Takovým látkám se říká supravodiče. Ztráty Teče-li vodičem s odporem proud dochází k přeměně elektrické energie na teplo a tím k výkonovým ztrátám, které lze vyjádřit vztahem: , kde je ztráta výkonu v jednotkách [W]. Tento jev se využívá u zařízení jako žárovka (emituje světlo žhavící spirály) nebo elektrické topení (emituje teplo žhavící spirály), nicméně je nežádoucí při přenosu energie. Obvyklým způsobem redukce výkonových ztrát je přenos výkonu na vyšších napěťových hladinách či užívání vodičů o větším průřezu či paralelně zapojených. Měření Elektrický odpor se měří digitálním nebo analogovým měřícím přístrojem, Ohmovou metodou, srovnávací metodou a substituční metodou. K napájení obvodu s odporem musíme použít vždy stejnosměrný proud, protože měřením při střídavém napájení bychom nezjistili velikost elektrického odporu, ale hodnotu impedance celého obvodu. Při měření elektrických odporů působí na měřící obvod různé rušivé vlivy, které mohou ovlivňovat zejména měření velmi malých nebo velmi velkých odporů. Mezi tyto rušivé vlivy patři mimo jiné parazitní indukčnost a parazitní kapacita odporu. Rozdělení Z hlediska velikosti můžeme elektrické odpory rozdělit na: malé: do 1 Ω – přechodové odpory, odpor vodičů pro vedení elektrického proudu střední: 1 Ω až 1 MΩ – běžné hodnoty rezistorů pro zapojení v elektronice velké: nad 1 MΩ – izolační odpory, odpory pro vysoká napětí Pro představu: 10 metrů vodiče, který vám přivádí proud do zásuvky 230 V~, má odpor 0,12 Ω. Klasická 40 W žárovka do stolní lampičky má 1,32 kΩ když svítí (za studena má 132 Ω). Odpor předřazený doutnavce ve vypínači u zásuvky má velikost 220 kΩ. Izolační odpor v domácích rozvodech by měl mít odpor nad 1 GΩ. Ohmova metoda Ohmova metoda měření elektrického odporu je klasický způsob měření, při němž vypočítáváme velikost odporu měřené zátěže pomocí Ohmova zákona. Podle toho, zda měříme odpor s malým nebo velkým odporem, volíme vhodný způsob měření. Vybereme-li vhodnou metodu, lze zanedbat příslušnou chybu měření, protože bude vzhledem k výsledné hodnotě malá (nemusíme uvažovat vnitřní odpor voltmetru nebo ampérmetru) a použít přímo naměřené hodnoty (viz níže). Platí vztah: – úbytek napětí na měřeném odporu – proud protékající měřeným odporem Zapojení pro malé odpory Pokud bychom vypočítali velikost odporu pouze jako podíl hodnot naměřených voltmetrem a ampérmetrem, dopustili bychom se určité chyby výpočtu, protože ampérmetr naměří vyšší proud (o ten, který protéká voltmetrem). Pokud však použijeme tuto metodu pro zjištění odporu malých hodnot, lze tuto chybu měření zanedbat (voltmetr má velký vnitřní odpor a jím protékající proud bude zanedbatelný ve srovnání s proudem protékajícím malým odporem ). V takovém zjednodušeném výpočtu lze využít vztahu (použijeme přímo hodnoty naměřené voltmetrem a ampérmetrem): Pokud bychom však chtěli zahrnout i proud protékající voltmetrem, platil by pro velikost měřeného odporu přesnější výpočet (musíme však předem znát vnitřní odpor voltmetru pro daný napěťový rozsah): Ampérmetr měří proud, který prochází měřeným odporem a zároveň proud, který prochází voltmetrem. Voltmetr měří přímo napětí na zátěži . Nyní bude vzorec pro měřený odpor vypadat takto: Pro proud protékající voltmetrem platí: – vnitřní odpor voltmetru pro daný napěťový rozsah. Pro výslednou velikost odporu tak platí: Zapojení pro velké odpory Pokud bychom vypočítali velikost odporu pouze jako podíl hodnot naměřených voltmetrem a ampérmetrem, dopustili bychom se určité chyby výpočtu, protože voltmetr naměří vyšší napětí (o napětí na ampérmetru). Pokud však použijeme tuto metodu pro zjištění odporu velkých hodnot, lze tuto chybu měření zanedbat (ampérmetr má malý vnitřní odpor a napětí na něm bude zanedbatelné ve srovnání s napětím na velkém odporu ). V takovém zjednodušeném výpočtu lze využít vztahu (použijeme přímo hodnoty naměřené voltmetrem a ampérmetrem): Pokud bychom však chtěli zahrnout i napětí na ampérmetru, platil by pro velikost měřeného odporu přesnější výpočet (musíme však předem znát vnitřní odpor ampérmetru pro zvolený rozsah): Ampérmetr měří přímo proud tekoucí zátěží . Voltmetr měří součet úbytků napětí na ampérmetru i na zátěži. Měřený odpor se vypočte: Pro úbytek napětí na ampérmetru platí: – vnitřní odpor ampérmetru pro zvolený rozsah. Pro velikost měřeného odporu můžeme napsat vztah: Srovnávací metoda Při měření odporu srovnávací metodou porovnáváme neznámý odpor s odporem známé velikosti. Zapojení pro malé odpory Velikost neznámého odporu zjistíme změřením úbytků napětí na jednotlivých rezistorech. Proud v obvodu musí být konstantní. Protože oběma rezistory teče stejný proud, platí: Pro relativní chybu měření platí: Čím více se budou hodnoty a sobě přibližovat, tím větší bude chyba měření. Bude-li , bude chyba metody prakticky zanedbatelná. Tato metoda je velmi přesná, velikost odporu můžeme zjistit s přesností až na několik setin procenta. Zapojení pro velké odpory Rezistory jsou zapojené paralelně. Napětí musí být po celou dobu měření konstantní. Velikost odporu se zjišťuje srovnáním proudů tekoucích jednotlivými rezistory. Platí: Pro relativní chybu měření platí: Čím menší bude vnitřní odpor ampérmetru, tím menší bude chyba měření. Měření bude přesnější, když budou hodnoty a blíže u sebe. Pro tuto metodu měření je vhodné, aby byl měřený odpor v rozsahu 1 kΩ až 1 MΩ. Odkazy Související články Reaktance Impedance Admitance Literatura Externí odkazy Odpor


text: Edgar Allan Poe (19. ledna 1809 Boston – 7. října 1849 Baltimore) byl americký romantický básník, prozaik, literární teoretik a esejista. Byl autorem zpravidla fantastických a mystických příběhů a zakladatelem detektivního a hororového žánru. Dokázal mistrovsky zachytit stav osoby, která příběh vypráví. Další díla lze považovat za ranou science fiction, z jeho pera pochází i několik humoristických příběhů. Svým dílem definoval podobu moderní americké literatury. Život Narodil se 19. ledna 1809 v Bostonu, Massachusetts. Byl jedním ze tří dětí páru kočovných herců Elizabeth a Davida Poeových. Jeho otec trpěl alkoholismem a opustil rodinu roku 1810. Matka zemřela v roce 1811 ve věku 24 let na tuberkulózu a zanechala tak po sobě tři sirotky: malého Edgara, jeho mentálně postiženou sestru Rosalii a bratra Williama, který stejně jako otec propadl alkoholismu a předčasně zemřel. Jako tříletý sirotek byl Edgar svěřen do sirotčince v Richmondu, kde se jej po relativně krátké době ujala rodina Allanů, velkoobchodníků s tabákem; odtud plyne Poeovo prostřední jméno Allan. Rodina po nějaký čas bydlela v Liverpoolu a v roce 1815 byl Edgar poslán do internátní školy nejdříve ve Skotsku, potom v Londýně. Tajemná Anglie se tak stala mladému Edgarovi zdrojem inspirace po celý život. Dodala jeho pozdějším dílům onu fantaskní, tak typicky poeovskou hrůzostrašnost. V roce 1820 se vrátil do Richmondu. Už na střední škole vynikal znalostí literatury a historie, studoval francouzštinu a latinu. Od roku 1826 studoval literaturu na University of Virginia, kde však začal mít potíže s alkoholem a s hráčskými dluhy; pro ně se později rozešel se svým nevlastním bratrem, jenž je za Edgara odmítal platit. Ten se pokusil vydělat peníze vydáním sbírky Tamerlán a jiné básně, ale o knihu nebyl zájem, přestože obsahovala výborné básně, jako Sen ve snu, Duchové mrtvých či Jezero. Poe ve finanční krizi vstoupil k dělostřeleckému pluku v Bostonu a byl převelen na Sullivanův ostrov do pevnosti Fort Moultrie, kde sloužil od listopadu 1827 do prosince 1828. Na přání pana Allana se zapsal na vojenskou akademii ve West Pointu. Zde se však ukázal jako nedisciplinovaný voják a byl brzy propuštěn. Po propuštění došlo k rozporům a následně i k rozchodu s otčímem. Pokračoval v literární činnosti, pokoušel se prosadit zprvu jako básník, později psaním povídek. Básnická sbírka Básně od Edgara A. Poea z roku 1831 je věnována sboru kadetů Spojených států. Od roku 1831 do roku 1835 žil v Baltimore u své tety. V roce 1833 se setkal s prvním úspěchem, když získal hlavní cenu na soutěži organizované baltimorským týdeníkem Saturday Visitor se svým příběhem Rukopis nalezený v láhvi. V roce 1836 se oženil se svou třináctiletou sestřenicí Virginií Clemm. Zemřela na tuberkulózu o jedenáct let později v roce 1847. Poe vyjádřil svůj zármutek v básni Annabel Lee. V roce 1835 se vrátil do Richmondu, kde psal povídky a recenze pro literární měsíčník Southern Literary Messenger. Později pracoval jako redaktor časopisu Gentlemen’s Magazine (Graham’s Magazine). Alkohol a drogy způsobovaly Poeovi intenzivní stavy deprese a ohrožovaly i jeho zaměstnání, přestože jeho přičiněním časopisy zvýšily svou prestiž. Nízký plat ho nutil hledat vedlejší příjmy svou vlastní literární tvorbou. Postupně si získával jméno v literárních kruzích jako úspěšný vypravěč. Ve svých povídkách stále více využíval prvky napětí a hororu, vyznačovaly se hlubokou psychologickou analýzou postav. Čtenářský úspěch zaznamenaly hlavně povídky Jáma a kyvadlo a Zlatý brouk, která byla krátce po vydání zdramatizována. V roce 1843 časopis Saturday Evening Post zveřejnil jeho životopis a podobiznu. Poe se kromě vlastní tvorby věnoval i literární teorii, psal eseje na téma básnických principů, metody psaní, jazykových prostředků a podobně. V roce 1844 se s manželkou usadil v New Yorku, kde předpokládal snazší možnost obživy. Žili v malém venkovském domě ve Fordhamu severně od města (nyní v Bronxu). Pracoval zde pro časopis Evening Mirror, který v lednu 1845 uveřejnil Havrana, báseň, kterou doslova ohromil tehdejší veřejnost. Poe tehdy zažil krátké období slávy a mondénních úspěchů. Ve městě Providence měl před dvěma tisíci posluchači přednášku ke své eseji o básnickém principu, v níž představil své pojetí poezie. Rodný Richmond na jeho počest uspořádal slavnostní recepci, které se však nemohl zúčastnit, protože neměl vhodné oblečení. Jeho alkoholové a drogové dluhy jej však z onoho postavení brzy stačily uvrhnout zpět do zoufalé bídy. Poeova smrt byla hodna děl, kterým se věnoval. Zemřel za nejasných okolností. Dne 3. října 1849 byl nalezen opilý (a zřejmě i pod vlivem omamných látek) na baltimorském chodníku v blízkosti Light Street. Byl urychleně hospitalizován, ale z kómatu, do kterého následně upadl, se po celé čtyři dny neprobral. Zemřel na krvácení do mozku v ranních hodinách 7. října 1849. Pohřbu na presbyteriánském hřbitově v Baltimore se zúčastnili čtyři lidé. Náhrobní kámen, který objednal v roce 1860 básníkův bratranec Neilson Poe, se nešťastnou náhodou rozbil dřív, než mohl být umístěn na hrob. V roce 1865 byla uspořádána sbírka na nový náhrobní kámen s epitafem, který připomíná jeho nejslavnější báseň Havran: Quoth the Raven, Nevermore (Havran říká: „Už nikdy!“). Od roku 1949 se zde scházeli ctitelé v den básníkova narození 19. ledna. Až do roku 2009 sem v noci přinášel neznámý obdivovatel každý rok tři růže a láhev koňaku. Později mu byl vybudován nový náhrobek, kde je uložen se svou ženou a její matkou. U příležitosti dvoustého výročí básníkova narození uspořádalo Poeovo muzeum v Baltimoru tichý slavnostní pohřeb 11. října 2009. Osobnost Edgar Allan Poe byl obdarován vysokou inteligencí, byl velice zdvořilý, ale také až přehnaně prudký a divoký. Již od dětství četl díla Lorda Byrona, Samuela Taylora Coleridge a většinu romantických autorů své doby. Hlouběji se rovněž zabýval kosmogonií, přírodními vědami a mysticismem. Tyto své znalosti následně používal při psaní svých děl (např. Pád do Maelströmu, Tisící druhý Šeherezádin příběh, Tři neděle v týdnu), kdy dokázal s matematickou přesností dosáhnout geniálního efektu a zanechat tak ve čtenáři předem psychologicky promyšlenou impresi (většinou strachu či hnusu, často ale i humoru a překvapení). Ještě za svého života ztratil všechny ženy, které miloval, a znesvářil se se všemi lidmi, kteří by mu byli v těžkých okamžicích schopni pomoci. Žil v takřka nepřetržité bídě, přestože se i za svého života dočkal jisté slávy (zejména svými žurnalistickými pracemi). Dílo a vliv Je autorem mnohých povídek a básní. Do Evropy se za Poeova života takřka neznámé dílo dostalo především díky překladům Charlese Baudelaira a částečně i Stéphana Mallarmého. Charles Baudelaire o něm napsal: „Ze všeho, co jsem četl, nabývám přesvědčení, že Spojené státy byly pro Poea jediné velké vězení a jeho vnitřní, duchovní svět básníka nebo i pijáka byl jediným vytrvalým úsilím uniknout vlivu této odporné atmosféry.“ Jeho dílo bylo inspirací mnoha pozdějších autorů (z nichž jmenujme asi nejznámějšího sira Arthura Conana Doyla a jeho kultovního hrdinu Sherlocka Holmese, jehož podoba je výrazně ovlivněna Poeovou postavou výjimečně inteligentního detektiva Dupina). Svou stopu zanechal nejen na francouzských básnících Charlesi Baudelairovi a Stéphanu Mallarmém, ale například i na Paulu Valérym, Juliu Vernovi (zejména onou až vědeckou přesností popisu) a v neposlední řadě i na Fjodoru Dostojevském a již zmíněném Arthuru Conanu Doylovi. Jeho pravým dědicem a pokračovatelem se však stal Howard Phillips Lovecraft, který v Poem ražené cestě pokračoval do ještě extrémnějších zákoutí hrůzy a hnusu. Ani v moderní literatuře není Poe zcela bez vlivu. Jeho vliv je přítomen především v britské literatuře (zasáhl i do široce populárního díla Joanne Kathleen Rowlingové). Mnohá z Poeových děl byla nejen zdramatizována, ale i zfilmována a převedena do komiksové podoby. Široce se nechal Poeovou literaturou inspirovat např. Ray Bradbury, který neskrývaje svou adoraci k Poeovu dílu, věnoval jeho osobnosti celou kapitolu z Marťanské kroniky (syntetizoval zde dva zdánlivě odlišné prvky z Masky červené smrti a z Jámy a kyvadla). Dílo Sbírky básní Tamerlán a jiné básně (Tamerlane And Other Poems – 1827) Al Aaraaf, Tamerlán a menší básně (Al Aaraaf, Tamerlane and Minor Poems – 1829) Básně (Poems – 1831) Havran a další básně (The Raven and Other Poems – 1845) Originální anglický text a české překlady Havrana na Wikizdrojích (Wikisource) Zvukový záznam v angličtině na LibriVox Samostatné básně Ulalume – 1847 Euréka – prosaická báseň (Eureka (1848) Zvony (The Bells – 1849) (originál na Wikisource) Eldorado – 1849 Sbírky povídek vydané za Poeova života Grotesky a arabesky (Tales Of The Grotesque And Arabesque), 1839 Černý kocour a jiné povídky (The Black Cat And Other Stories), 1843 Povídky (Tales – 1845) Povídky Povídky, v nichž vystupuje postava C. Auguste Dupin (seřazeno podle roku vydání): Vraždy v ulici Morgue (The Murders In The Rue Morgue – 1841, originál na Wikisource, česky v Krameriovi) Záhada Marie Rogêtové (The Mystery Of Marie Rogêt – 1842–1843, originál na Wikisource) Odcizený dopis (The Purloined Letter – 1844, originál na Wikisource) Ostatní česky nebo slovensky vydané povídky (seřazeno podle roku vydání): U konce s dechem (Loss of Breath – 1832, originál na Wikisource) Vévoda De L'Omelette (The Duc De L'Omelette – 1832, originál na Wikisource) Jeruzalémská povídka (A Tale of Jerusalem – 1832, originál na Wikisource) Ohnivý kůň (Metzengerstein – 1832, originál na Wikisource, česky v Krameriovi) Bon-Bon (Bon-Bon – 1832, originál na Wikisource) Rukopis nalezený v láhvi (MS. Found in a Bottle – 1833, originál na Wikisource) Dostaveníčko (The Assignation – 1834, originál na Wikisource) Berenice (Berenice – 1835, originál na Wikisource, česky v Krameriovi) Král Mor (King Pest – 1835, originál na Wikisource) Dělat lva (Lionizing – 1835, originál na Wikisource) Morella (Morella – 1835, originál na Wikisource) Bezpříkladná dobrodružství jistého Hanse Pfalla (The Unparalleled Adventure of One Hans Pfaall – 1835, originál na Wikisource) Stín – Podobenství (Shadow – A Parable – 1835, originál na Wikisource) Čtyři zvířátka v jednom: Homo-Camelopardalis (Four Beasts in One: The Homo-Cameleopard – 1836, originál na Wikisource) Jak se píše do časopisu aneb Petr Tůdle (Magazine-Writing – Peter Snook – 1836) Mystifikace (Mystification – 1837, originál na Wikisource) Ligeia (Ligeia – 1838, originál na Wikisource) Mlčení – Bajka (Silence – A Fable – 1838, originál na Wikisource) V tísni (A Predicament – 1838, originál na Wikisource) Zánik domu Usherů (The Fall of the House of Usher – 1839, originál na Wikisource, česky v Krameriovi) Rozhovor Eirose s Charmionem (The Conversation Of Eiros And Charmion – 1839, originál na Wikisource) Ďábel ve zvonici (The Devil in the Belfry – 1839, originál na Wikisource) William Wilson (William Wilson – 1839, originál na Wikisource) Muž, který se rozpadl (The Man that Was Used Up – 1839, originál na Wikisource) Muž davu (The Man Of The Crowd – 1840, originál na Wikisource) Proč ten malý Francous nosí ruku v pásce (Why the Little Frenchman Wears His Hand on a Sling – 1840, originál na Wikisource) Obchodník (The Business Man – 1840, originál na Wikisource) Ostrov víl (The Island of the Fay – 1841, originál na Wikisource) Tři neděle v týdnu (Three Sundays in a Week – 1841, originál na Wikisource) Pád do Maelströmu (A Descent into the Maelström – 1841, originál na Wikisource) Eleonora (Eleonora 1841, originál na Wikisource, v Krameriovi) Nikdy se s čertem nesázej o hlavu! (Never Bet the Devil Your Head – 1841, originál na Wikisource) Medailon (The Oval Portrait – 1842, povídka v češtině na Wikizdrojích) Maska červené smrti (The Masque of the Red Death – 1842, originál na Wikisource, v Krameriovi) Jáma a kyvadlo (The Pit and the Pendulum – 1842, povídka v češtině na Wikizdrojích) Zlatý brouk (The Gold Bug – 1843, originál na Wikisource, česky v Krameriovi) Černý kocour (The Black Cat – 1843, originál na Wikisource) Zrádné srdce (The Tell-Tale Heart – 1843, povídka v češtině na Wikizdrojích) O šizení jakožto exaktní vědě (Diddling, Considered as one of the Exact Sciences – 1843, originál na Wikisource) Mesmerické odhalení (Mesmeric Revelation – 1844, originál na Wikisource) Literární život váženého pana Tenta Nonce (The Literary Life of Thingum Bob, Esq. – 1844, originál na Wikisource) Příběh z Rozeklaných hor (A Tale Of The Ragged Mountains – 1844, originál na Wikisource) Předčasný pohřeb (The Premature Burial – 1844, originál na Wikisource) Senzace s balónem (The Balloon-Hoax – 1844, originál na Wikisource) Podlouhlá bedna (The Oblong Box – 1844, originál na Wikisource) Vrah jsi ty! (Thou Art the Man – 1844, originál na Wikisource) Anděl pitvornosti (The Angel of the Odd – 1844, originál na Wikisource) Metoda doktora Téra a profesora Péra (The System of Dr. Tarr and Prof. Fether – 1844, originál na Wikisource) Brýle (The Spectacles – 1844, originál na Wikisource) Na slovíčko s mumií (Some Words with a Mummy – 1845, originál na Wikisource) Démon zvrácenosti (The Imp of the Perverse – 1845, originál na Wikisource) Tisící druhý Šeherezádin příběh (The Thousand-And-Second Tale of Scheherazade – 1845, originál na Wikisource) Fakta případu monsieura Valdemara (The Facts in the Case of M. Valdemar – 1845, originál na Wikisource) Sud vína amontilladského (The Cask of Amontillado – 1846, originál na Wikisource) Smrtihlav (The Sphinx – 1846, originál na Wikisource) Arnheimské panství (The Domain of Arnheim – 1847, originál na Wikisource) Skokan (Hop-Frog – 1849, povídka v češtině na Wikizdrojích) Von Kempelen a jeho objev (Von Kempelen and his Discovery – 1849, originál na Wikisource) Landorova vila (Landor's Cottage – 1849, originál na Wikisource) Povídky v anglickém originále (seřazeno podle roku vydání): The Colloquy of Monos and Una – 1841 The Power of Words – 1841 Mellonta Tauta – 1849 X-ing a Paragrab – 1849 Romány Příběhy Arthura Gordona Pyma (The Narrative Of Arthur Gordon Pym of Nantucket – 1838, česky v Krameriovi) The Journal of Julius Rodman (1840) – nedokončený román. Eseje Maelzelův Šachista (Maelzel's Chess-Player – 1836, originál na Wikisource) Kterak psáti článek pro Blackwood (How to Write a Blackwood Article – 1838, originál na Wikisource) Filosofie nábytku (Philosophy of Furniture – 1840, originál na Wikisource) A Few Words on Secret Writing (1841, originál na Wikisource) Morning on the Wissahiccon (1844, originál na Wikisource) Filosofie básnické skladby (The Philosophy of Composition – 1846, originál na Wikisource) Eureka: Esej o hmotném a duchovním vesmíru (Eureka: A Prose Poem), 1848, originál na Wikisource) The Rationale of Verse (1848, originál na Wikisource) The Poetic Principle (1848, originál na Wikisource) Ostatní díla Maják – nedokončené dílo (povídka nebo román), dle fragmentu textu E. A. Poea dokončil Robert Bloch, nedokončený text E. A. Poea na Wikisource The Conchologist's First Book (1838) – učebnice konchologie, která sice vyšla pod Poeovým jménem, ale napsal ji Thomas Wyatt. E. A. Poe jeho text upravil a zkrátil. Povídkové sbírky a antologie (česká a slovenská vydání obsahující povídky či básně E. A. Poea) Jáma a kyvadlo & jiné povídky (Nakladatelství XYZ, Ilustroval Lukáš 'Musa' Musil, 2017) Dobrodružství A.G.Pyma a jiné povídky (vydal Melantrich Praha roku 1929) Anděl pitvornosti (Argo, 2007) Černý kocour (Mladá fronta (edice Četba pro školy), 1988, 23-010-88, překlad Josef Schwarz, brožovaná, 152 stran, náklad 45 000) Černý kocour a jiné hororové povídky (B4U Publishing, 2007, překlad Dana Krejčová, ilustrace Luis Scafati, 2. upr. vyd.: 2013, 96 s., ) Démon zvrácenosti: Detektivní a jiné senzační příběhy, Hynek, s.r.o., 1999, , překlad Josef Schwarz, vázaná, 184 stran, autor obálky: Petr Sacher Edgar (Dryada, 2008) Fantastic Tales / Fantastické příběhy (Fragment, 2004) Havran – šestnáct českých překladů Hrůzný stařec: Deset světových horrorů (Orbis, 1991) Jáma a kyvadlo a jiné povídky / The Pit and the Pendulum and other stories (Garamond, 2001) Jáma & kyvadlo a jiné fantastické příběhy (Nakladatelství XYZ, 2007) Jáma a kyvadlo a jiné povídky (Odeon 1975, 1978, 1987, 1988 a Levné knihy KMa 2002) Krajina stínů, (Aurora, 1998) Lupiči mrtvol: Světové horory (Orbis, 1970) Na slovíčko s mumií: Grotesky a jiné směšné příběhy (Hynek s.r.o., 1999) Pád do Maelströmu a jiné povídky (Argo, 2007, , překlad Josef Schwarz a Ladislav Šenkyřík, vázaná, 248 stran, autor obálky: Alén Diviš) Předčasný pohřeb: Horrory a jiné děsivé příběhy (Hynek s.r.o., 1999) Předčasný pohřeb a jiné povídky (Mladá fronta, 1970) Půlnoční povídky (Albatros, sestavily Zuzana Ceplová a Jarmila Rosíková, 1989) Stráž u mrtvého a jiné hrůzostrašné povídky (Mladá fronta, sestavila Marie Švestková, 1969) V mistrově stínu: Povídky Edgara Allana Poea (Nakladatelství XYZ, 2010, , překlad Vítězslav Nezval, Tomáš Pekárek, Josef Schwarz, Ladislav Šenkyřík, Jaroslav Vrchlický, vázaná, 384 stran, obálka: Isifa Image Service a Jakub Karman) Vraždy v ulici Morgue a jiné povídky (Mladá fronta 1960, 1964, 1969) Zlatý skarabeus a jiné povídky (Státní nakladatelství dětské knihy, 1967, překlad Vladimír Henzl, brožovaná, 82 stran, náklad 50 000, autor obálky: Marcel Stecker) Zlatý skarabeus (Tatran, 1967, 295 stran) Zlatý skarabeus: Devatero podivuhodných příběhů Edgara Allana Poea (Albatros (edice Klub mladých čtenářů), 1979, překlad Josef Schwarz, 228 stran, náklad 50 000) Havran; Zlatý skarabeus; Príhody Arthura Gordona Pyma (Tatran, 1984, překlad Jana Kantorová-Báliková a kol., 622 stran) Zrádné srdce: Výbor z díla (Naše vojsko, 1959, překlad Josef Schwarz, vázaná s papírovým přebalem, 676 stran) Odkazy Reference Externí odkazy Překlady některých básní Američtí spisovatelé science fiction Američtí básníci Američtí spisovatelé hororu Romantičtí spisovatelé Básníci tvořící anglicky Spisovatelé píšící anglicky Narození v roce 1809 Úmrtí v roce 1849 Muži Narození 19. ledna Úmrtí 7. října Narození v Bostonu Úmrtí v Baltimoru Osobnosti na amerických poštovních známkách


kuřecí prsa 43 %, sýr 4 %, rýže, modifikovaný škrob, tuňákový olej, voda.


text: Příkon je fyzikální veličina, která vyjadřuje množství energie dodané za jednotku času. Značí se stejně jako výkon písmenem , jeho základní jednotkou je v soustavě SI watt (značka: W). Poměr mezi (užitečným) výkonem stroje a jeho příkonem vyjadřuje veličina účinnost. Výpočet , kde je práce, je čas, za který byla energie spotřebována. V případě elektrických spotřebičů je okamžitý elektrický příkon možno spočítat jako , kde je elektrické napětí a je elektrický proud. Příklady Elektrické spotřebiče kompaktní zářivka 8–25 W žárovka 25–200 W reproduktor 1–500 W televizor 70–300 W vysavač 500–2 000 W varná konvice 1 200–2 500 W (1,2–2,5 kW) elektrická lokomotiva 2 000 000–6 400 000 W (2–6,4 MW) indukční pec 40 000 000 W (40 MW) Související články výkon účinnost Externí odkazy Elektrotechnika Energie


Spotřební zboží a FMCG | quehenberger.com Průmyslová řešení pro průmysl spotřebního zboží. Komplexní logistika FMCG Vysoká frekvence objednávek a krátké dodací lhůty – přesně takovým výzvám často zákazníci v oblasti logistiky FMCG čelí. Rychle a plynule do maloobchodu Ať už jde o potravinářské výrobky, výrobky pro péči o tělo či o čistící prostředky – ve velmi krátkém časovém období musí být přepravováno velké množství produktů z jednoho místa do druhého. Naše komplexní dodávky přizpůsobené zákazníkům a koncepce skladování v oblasti spotřebního zboží a logistiky FMCG umožňují každodenní dostupnost tohoto zboží v maloobchodních prodejnách. Dodávky jsou zpracovávány jako celovozové a sběrné, intermodální přepravy a námořní přepravy Ocean Freight na vnitrostátních a mezinárodních spojnicích do různých regionů. Dodávky jsou prováděny pomocí FTL, LTL a konceptu milk run prostřednictvím síťových rozbočovačů. Výsledkem jsou kratší dodací lhůty zboží a nákladově efektivnější přepravní řešení. Nabídku pro průmysl spotřebního zboží doplňuje řada služeb s přidanou hodnotou a transparentních zákaznických zpráv na míru. Z čeho těží naši zákazníci v oblasti logistiky FMCG celoevropské sítě se sídlem ve střední a východní Evropě bezproblémové sledování s proaktivními informacemi o doručení jedna přidělená kontaktní osoba (jediné kontaktní místo) Řešení na míru pro logistiku FMCG Řešení skladů pro spotřební zboží a logistiku FMCG Sklady Quehenberger Logistics kombinují nejmodernější technologii s dobře navrženými skladovacími systémy. Naše hlavní priority: Standardy ECR / GS1 a avízo o odeslání zboží DESADV transparentní zpětná vazba od zákazníků V závislosti na požadavcích pracujeme na různých způsobech skladování (FiFo, FeFo atd.) a nabízíme různé koncepty cross-dokocking. Řízení přepravy pro spotřební zboží a logistiku FMCG Ve společnosti Quehenberger Logistics těžíte s konceptů na míru zcela přizpůsobených vašim potřebám. Naším cílem je vždy nabídnout nejvhodnější a nejvýhodnější způsob přepravy pro vaše požadavky. To znamená: nejlepší koncepce zadání zakázky a distribuční logistiky prostřednictvím kombinací dodávek FTL, LTL, milk run, skupinových zásilek a doručování balíků. Krátké dodací lhůty pro zboží umožňuje následující: optimální plánování sezónních vrcholů dochvilnost při vyzvednutí a doručení implementace časových rezervací zkušenosti s řešením centrálních skladů výměna a správa palet IT řešení pro spotřební zboží a logistiku FMCG Jako součást komplexních logistických služeb v oblasti spotřebního zboží využívá společnost Quehenberger Logistics nejmodernější IT řešení pro zajištění efektivních a hladkých procesů. IT řešení podle standardu ECR systém pro řízení skladů (WMS) skenování kódů EAN avízo o odeslání zboží DESADV správa minimální skladovatelnosti a šarží sledovatelnost podle EU-178/2002 bezproblémové sledování s proaktivními informacemi o dodávkách měsíčních zprávy KPI pro naše zákazníky Služby navíc pro spotřební zboží a logistiku FMCG Abyste se mohli zaměřit na klíčové kompetence, nabízíme v oblasti spotřebního zboží a FMCG celou řadu služeb s přidanou hodnotou: odnášení produktů v místě jejich prodeje Ať už je to Rakousko, Německo, Rumunsko, Rusko nebo Chorvatsko – s Quehenberger Logistics se můžete spolehnout na silnou mezinárodní síť v 18 zemích. S 81 pobočkami a 514 000 m2 skladových prostorů usnadňujeme expanzní služby v blízkosti zákazníka. Výkladní skříň FMCG - Segafredo Zanetti Zajímá vás, jaká logistická řešení jsme již zavedli pro průmysl spotřebního zboží? Nahlédněte do naší každodenní práce! Potřebujete podrobnější informace o spotřebním zboží a logistice FMCG? Zavolejte nám nebo nám pošlete e-mail. Rádi vám poradíme! Vaše kontaktní místo pro logistická řešení v oblasti logistiky spotřebního zboží a FMCG


Dobrý den, příčinou bolestí bude nejspíše patologie v oblasti konečníku, nejčastěji hemoroidy, popřípadě... Celá odpověď


text: EnviWeb - Gandalovič chce prodat státní lesy Opozice záměr označuje za "neuvěřitelný". Ministr zemědělství Petr Gandalovič (ODS) prolomil "privatizační tabu", o němž se dosud neodvážil zmínit nikdo z politiků. Státní podnik Lesy ČR, obří firma s majetkem přes 70 miliard korun, spravující přes polovinu všech lesů v zemi - i ten bude podle ministra na prodej. "Stát má v lesích příliš velký vliv. Nevidím důvod, proč by se aspoň části majetku neměl zbavit," prohlásil ministr v exkluzivním rozhovoru pro HN s tím, že jeho prohlášení "zřejmě vyvolá dost reakcí". Nemýlí se. "Je to neuvěřitelné, sáhnout po Budvaru i na poslední národní bohatství, které máme," reagoval šéf poslanců opoziční ČSSD Michal Hašek. Zájemci vyčkávají Překvapen je však i ministrův spolustraník z ODS, předseda zemědělského výboru sněmovny Jiří Papež: "V principu proti privatizaci určitě nejsem. Ovšem pro firmu takového typu je lepší, kdyby zůstala v celku." Potenciální zájemci, především velké soukromé lesnické firmy, jsou zatím obezřetní. "Určitě máme o lesy zájem, ale záleží na podmínkách. Pokud bychom je mohli splácet třicet let, jako zemědělci při koupi státní půdy, bereme to všemi deseti," říká Jan Mičánek, majitel vlivné společnosti Less&Forest. Šéf největší soukromé lesnické firmy CE Wood Ivan Doubrava zase tvrdí, že by dal přednost dlouhodobému pronájmu státních lesů. "Státní podnik by si tak ponechal kontrolu, že lesy nikdo neplundruje," dodává. Zákaz vstupu nehrozí Gandalovič ale připomíná, že povinnost řádně pečovat o lesy státní i soukromé nařizuje zákon už dnes. A stejně tak zákon zaručuje lidem právo vstupu i do soukromých porostů. A to se ani po privatizaci nezmění. "Nikdy by mě nenapadlo toto právo do budoucna zpochybnit," zdůrazňuje ministr zemědělství. Lesy ČR nyní spravují přes 1,3 milionu hektarů, přes šestinu rozlohy celé republiky. Jak si Gandalovič privatizaci lesů představuje? "Můžeme například prodat významnou část porostů, ale samotný státní podnik v menším rozsahu zachovat," vysvětluje. Ale žádný konkrétní plán zatím nemá. Stejně tak nechce mluvit ani o termínu, kdy by se státní podnik mohl začít prodávat. Prý to ale určitě nebude předtím, než budou vyřešeny restituce církevních lesů. Privatizaci by také musela předcházet změna programového prohlášení vlády. A byl by nutný nový zákon o státních lesích. Lesy jsou další přírůstek do portfolia státních firem, jejichž privatizací může stát získat až půl bilionu korun. Ve hře jsou už Letiště Praha, ČSA, ČEZ, České dráhy i Česká pošta nebo pivovar Budějovický Budvar.


source: fineweb

text: Daň z příjmů Daň z příjmů je daní, která je uvalována na finanční příjem fyzických osob, obchodních společností nebo jiných právnických osob. Existují různé systémy daně z příjmu, které se liší svým dopadem. Daň z příjmu může být progresivní, regresivní nebo proporcionální. Pokud je daň uvalena na obchodní společnosti, je často nazývána jako daň z příjmů právnických osob nebo daň ze zisku. Daň z příjmů fyzických osob často zdaňuje veškerý příjem fyzické osoby, zatímco daň z příjmů právnických osob zdaňuje čistý příjem (rozdíl mezi příjmy a náklady a případně dalšími odpisy). Obsah Daň z příjmu v České republice[editovat | editovat zdroj] - Podrobnější informace naleznete v článku Daň z příjmů fyzických osob. V České republice tuto daň upravuje zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů. Obecně dodavatel ze svého zisku z obchodu odvede státu část, kterou nazýváme daní z příjmu. Daň z příjmu se dělí na Daň z příjmu fyzických osob a Daň z příjmu právnických osob. Změna daně z příjmů 2010[editovat | editovat zdroj] Od 1. 1. 2010 došlo u daně z příjmů k několika změnám: - změna sazby daně z příjmů fyzických osob na 15 % - další změny daně z příjmů fyzických osob - změna výpočtu daňové povinnosti fyzických osob - změna sazby daně z příjmů právnických osob na 19 % Další změny daně z příjmů fyzických osob[editovat | editovat zdroj] - byl zrušen § 7c zákona o daních z příjmů, tedy minimální základ daně - dochází ke zrušení § 13a, společného zdanění manželů, které bude kompenzováno zvýšením slev na manžela/ku s příjmy do 38 040 Kč ročně ze 4 800 Kč na 24 840 Kč, - zrušení § 14, výpočtu daně z příjmů dosažených za více zdaňovacích období - dochází také ke zvýšení částky obratu pro vedení účetnictví z 15 miliónů na 25 milionů Kč za kalendářní rok, - ruší se současná úprava osvobození příspěvku zaměstnavatele na soukromé životní pojištění zaměstnance a penzijní připojištění se státním příspěvkem; platí nové ustanovení, kterým je osvobození příspěvku na soukromé životní pojištění a penzijní připojištění se státním příspěvkem v úhrnu maximálně do částky 24 000 Kč ročně u jednoho zaměstnavatele, - náklady na nepeněžní plnění poskytované zaměstnavatelem ve formě příspěvku na kulturu, poskytnutí rekreace, dále možnost používat vzdělávací, rekreační a zdravotnická zařízení (kromě odborného rozvoje a rekvalifikace zaměstnanců), budou pro zaměstnavatele vždy daňově neuznatelným nákladem, zaměstnavatel již nebude mít možnost volby, zda náklady na nepeněžní plnění uplatňovat jako daňově uznatelné nebo neuznatelné a zdaňovat je u zaměstnance, - hodnota přechodného ubytování zaměstnance je osvobozena od daně z příjmů ze závislé činnosti u zaměstnance nově pouze do výše 3 500 Kč měsíčně, osvobozené plnění do uvedeného limitu nepodléhá pojistnému na veřejnoprávní pojištění. Změna výpočtu daňové povinnosti fyzických osob[editovat | editovat zdroj] - hrubá mzda - + dle § 6 odstavce 13 zákona o daních z příjmů je nutné přičíst zdravotní a sociální pojištění placené zaměstnavatelem, tzn. 9 % zdravotní pojištění a 25 % sociální zabezpečení - = superhrubá mzda = základ daně (lze vypočítat i hrubá mzda x 1,34) + superhrubou mzdu zaokrouhlit na celé stovky dolů - x sazba daně 15 % - – slevy na dani - = daň po slevě (doplatek / přeplatek) Registrace k dani z příjmů[editovat | editovat zdroj] Každý subjekt má povinnost registrovat se k platbám daně z příjmů. U fyzických osob v pracovním poměru tuto akci provádí zaměstnavatel. Podnikatelské subjekty - OSVČ a vybrané právnické osoby - se mají povinnost registrovat sami. Registraci je nutné provést do 30 dnů od zapsání do veřejného rejstříku. Registrace k dani z příjmů se provádí u místně příslušného finančního úřadu. U fyzické osoby dle jejího trvalého bydliště, u právnické osoby podle sídla. Subjekt je následně povinen za uplynulý kalendářní rok podat daňové přiznání, pokud jeho příjmy byly vyšší než 15000 Kč (s výjimkou osvobozených příjmů a příjmů daněných daní srážkovou). Dále se podává vždy v případě daňové ztráty. Jestliže fyzická osoba nepodepsala prohlášení k dani a měla za uplynulý rok příjmy ze závislé činnosti dle § 6 alespoň ve výši 6000 Kč, opět musí podat daňové přiznání. Daň z příjmu v USA[editovat | editovat zdroj] Federální daň z příjmu byla v USA umožněna změnou americké ústavy prostřednictvím 16. dodatku (Kongresem schváleného 2. července 1909). Tzv. tax protesters považují 16. dodatek za neústavní nebo z jiného důvodu neplatný. Ústavnost federální daně z příjmu je jedním z témat filmu America: From Freedom to Fascism, který v roce 2006 natočil americký režisér Aaron Russo.


Palachův čin znamenal rezignaci ve chvíli, kdy k ní nebyl žádný důvod – Znojemsko – Regionální noviny Znojemsko 21.1.2019 28.1.2019 Redakce Znojemsko 352 Views žádný komentář Jan Palach, regionální noviny, sebeupálení, Znojemsko, Znojmo Člověk je stálým ve své nestálosti a nestálým ve své stálosti. Jinak by nebyl člověkem, ale kamenným obeliskem. Deset lidí uvažuje deseti způsoby a málokdy dojde k absolutní shodě. Bratry Mašíny počínaje přes atentát na Heydricha až po sebeupálení Jana Palacha. O tom všem budeme diskutovat, točit filmy, aniž bychom se dobrali jednoznačného závěru. Smiřme se s tím, že čin Jana Palacha zůstane navždy polemickým, ačkoliv následovníky měl, má a mít bude. Posmrtná maska Jana Palacha, kterou v roce 1968 tajně sňal sochař Olbram Zoubek. foto: Jiří Kruliš, zdroj: ČTK, www.ct24.ceskatelevize.cz Zdeněk Adamec byl studentem z Humpolce, jenž se v devatenácti letech dne 6. března 2003 upálil na Václavském náměstí v Praze na protest proti konzumnímu způsobu života. Roland Weißelberg se dne 31. října 2006 rozhodl, že proti šíření islámu ve světě je třeba něco konkrétního udělat – a polil se hořlavinou. Norman Morrison se upálil na protest skutečnosti, že americká armáda použila ve Vietnamu napalm. V letech 2009 až 2014 se rozhodlo tímto způsobem sejít ze světa víc jak 130 Tibeťanů. Nelíbila se jim čínská politika. Autožhářské protesty nejenže nezlepšily postoj čínské vlády vůči Tibetu, nýbrž naopak v oblastech, kde k upalování došlo, se životní podmínky tibetských obyvatel zhoršily. Lékaři z hlediska psychologického klasifikují sebevraždu sebeupálením jako bolestivý čin, k němuž se odhodlávají lidé idealističtí s černobílým viděním světa. Proč s černobílým? Protože politickou situaci upálení sebe sama nijak neovlivní. Okupace Československa zůstala okupací po dalších dvacet let, přestože protestních živoucích pochodní bylo zaznamenáno víc. Svého času se uchylovali k podobným způsobem lidé demonstrující proti válce ve Vietnamu, aniž americká vláda svůj postoj jakkoli změnila. Jan Zajíc se upálil kvůli okupaci Československa 25. února 1969. Jeho matka Marta Zajícová se psychicky zhroutila, o rok později byla vyhozena z práce, mladší Zajícově sestře studium na vysoké školy zakázali. Jaroslav Zajíc, starší bratr Jana Zajíce, řekl, že tato událost pro něj a jeho příbuzenstvo zůstane navždy otevřená... Matka a bratr Jana Palacha byli na psychiatrické klinice hospitalizováni rovněž. Docent Jindřich Šrajer, kněz s dlouholetou pastorační praxí, vidí Palachův čin jako neuchopitelný, nestandardní, který se vymyká běžnému etickému hodnocení. Vzbuzuje velké emoce, vyvolává řadu otázek, polemik a často i protichůdných hodnocení. Je odsuzován i glorifikován. Komentátor Luboš Zálom se v internetovém periodiku Neviditelný pes vyjádřil pregnantněji: Jan Palach se nestal vzorem odporu vůči zlu, stal se symbolem sebeobětování. Ve skutečnosti jeho čin znamenal naprosto jednoznačnou rezignaci tam, kde k ní rozhodně nebyl žádný důvod – život v normalizačním Československu nebyl beznadějný, nebyl bez vyhlídek na lepší život, nepodobal se bezvýchodnému postavení vězně v koncentračním táboře, jehož sebevražda by byla posledním vzepětím hrdé svrchovanosti nad vlastním životem. Komunistickému režimu Palachova sebevražda prakticky neublížila. I kdyby se všichni odpůrci komunistické diktatury nebo sovětské okupace demonstrativně upálili, jaké škody by to rudým mocipánům přineslo? Samozřejmě prakticky žádné – jen by jim to ušetřilo starosti. Kdyby Jan Palach šel a zabil libovolného sovětského důstojníka, komunistického funkcionáře nebo jakéhokoliv kolaboranta a udavače, udělal by daleko lépe. Jenomže pak by se patrně nestal uctívanou modlou, ale terčem hlasitého odsudku. Úctu Palachově památce však vzdal, papež Pavel VI., který ve svém poselství 26. ledna 1969 prohlásil: Není možné schvalovat tragickou formu tohoto svědectví, ale jeho hodnotu uchovejme, protože ukazuje na svrchovanost oběti sebe sama z lásky k druhým. Jako kdyby jeho ústy promluvil Fjodor Michajlovič Dostojevskij, jenž byl přesvědčen, že příčinou každé sebevraždy bývá nešťastná láska. Někdy k ženě, avšak vždy k životu. Jan Palach se evidentně ztotožnil s tím druhým. Obětoval se pro druhé jako Kristus, který pro lidi zemřel na kříži? Pokusme se Palachův čin alespoň chvíli nazírat z hlediska těch, které zde zanechal. Vzpomenu-li ztrhaných osudů rodiny Zajícových či Palachových i jejich blízkých (aniž bych preferoval názor papežův či Zálomův), mám co dělat, abych vzdoroval citátu spisovatele Vladimira Nabokova: Sebevražda je tím nejhorším výrazem sobectví. ← Starších lidí v regionu přibývá, jejich problémy pomáhá řešit bezplatná linka Na florbalový School Match přišla rekordní návštěva! → Ve sklizni vede západ 28.8.2019 27.8.2019 0


15. 8. 2012 Pinball Arcade Díky Fukovi jsem se dozvěděl o "emulátoru" reálných pinballových stolů s prozaickým názvem Pinball Arcade. Bylo období v mém životě, kdy jsem si na Amize na pinballech obecně celkem ulítával (nejvíce času jsem trávil i Illusions, ale respektuji i Slamtilt a další), ale ani dneska se tomuto žánru nevyhýbám. Velice mne bavil Metroid Pinball nebo Zen Pinball v poslední době, k čemuž nahrává i přenosný formát této hry, čili jde o ideální zkracovač dlouhých chvil. Jenže co reálné pinbally? Na těch jsem trávil překvapivě málo času. Těch pár kousků v Laser Game jsem sice zkoušel, ale rozhodně mi to nešlo tak dobře, abych do toho vhazoval další žeton - to jsem dal přednost klasickým hrám. No a tu a tam v nějaké zaplivané hospodě vhodím pár korun do pinballu typu Spiderman (naposledy před měsícem v Bloody Blue baru), ale to jen kvůli tomu, že mám v sobě už několikáté pivo. Čili - myšlenka hraní opravdového pinballu doma mne zaujala. Pinball Arcade demoverzi jsem stáhnul pro Playstation 3 a neskutečně jsem vyvalil oči. Ono to opravdu vypadá, jakoby to někdo vymodeloval podle reálné předlohy. Přemíra mechnických prvků, které ale fungují uvěřitelně, to mne nadchnulo. Při hraní jsem měl ten pocit, že cítím hmotnost koule, kterou odpaluji. I zpoždění reakce mechanického stroje funguje parádně! Stejně tak světelné efekty, nemluvě o zvucích - opravdu nejde o "normální" pinball, kterých jsme hráli mraky. Srovnání s jakýmkoliv z klasických počítačových pinballů není možné, je to úplně jiná hra! Samozřejmě, že kvůli této simulaci nezavrhnu klasické pinbally (i když pořád dost tíhnu k 2D variantám - nemá někdo nějaké doporučení pro novodobý 2D pinball?), ale jelikož se chystá vydání pro 3DS eShop, napsal jsem si tento titul na první místo. Koupím si to hned, jak to vyjde. Do té doby si občas pinknu demoverzi pro Playstation (na mém Androidu hra nefunguje). To zase bude propařených nocí, kdy budu vychytávat jednotlivé questy na stole. To zase bude nadávání na fyziku koulí. To zase bude honba za nejvyšším skóre! Mimochodem - najde se někdo, kdo by mohl zodpovědně porovnat reálnou předlohu i její interpretaci v této hře? Tedy někdo, kdo hrál obojí dost dlouho na to, aby to dokázal fundovaně zhodnotit? Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


text: Dobrý den, v sobotu 15.9.2012 jsme navštívili Kutnou Horu. Ve Vašem muzeu jsme si z nabídky prohlídkových okruhů vybrali "Cestu stříbra". Chtěla bych velice poděkovat Vám všem, kteří máte co dočinění s instalací a zajištěním všeho potřebného, aby zde byly návštěvníkům poskytnuty veškeré informace o středověkém dolování a mincování. Je to jedním slovem dokonalé. Byli jsme nadšeni. Průvodce Jan Máca tu dokonalost jen několikrát podtrhl, neboť jeho průvodcovství je na opravdu vysoké úrovni. Děkujeme Vám za nevšední a nezapomenutelný zážitek. Vězte, že tyto pozitivní informace rádi předáme svým známým. Manželé Jírovi s dcerou Barborkou Dobrý den, je nutná rezervace na prohlídku dolů? Dobrý den, chci Vám touto cestou poděkovat za skvělou organizaci, profesionální a krásný program a výborné návštěvníky. Již 12.let jezdíme se svými výrobky na řemeslné jarmarky a designové výstavy po celé ČR i do zahraničí. Kulturních programů, organizátorů a návšteníků jsem zažila již nespočet - a ne vždy to bylo příjemné (: Proto si velice cením Vašeho přístupu k organizaci celé akce - to vše udělalo neopakovetelnou a velmi příjemnou atmosféru! Jako prodejce jsem ráda, že je o nás postaráno a akce je příjemná po všech stránkách! Držím Vám palce! Krásný den - Markéta Rigová Doporučiji všem co ještě nenavštívili, opravdu to stojí za to. Navíc průvodce byl taky skvělej ....... Dobrý den, Vážení, marně jsem hledal ve vaších stránkách kachle se znakem Jana Roháče z Dubé, nalezené při archeologickém výzkumu v r.1937 na hradě Sionu. Prosím,neuvažujete, že jejich fota v budoucnu vystavíte? Děkuji, s přátelským pozdravem J. Suchý Dobrý den, ráda bych se zeptala zda-li je nutná pro návštěvu dolu pevná obuv a zda-li je povoleno při prohlídce II.okruhu fotografovat. Děkuji moc hezká expozice dobrý den, i já jsme otevírací dobu nemohl najít... možná by se hodilo ji více zviditelnit či dát ještě do kontaktů.... Dobrý den, chtěl bych se zeptat ve které hodiny děláte v září prohlídky dolů. Na webu to nikde nemohu najít. Děkuji za odpověď Dobrý den, prosím o informaci, existuje-li u Vás rodinná sleva ev. jiná. Děkuji. Navštívili jsme Vaše muzeum a důl. Prováděl nás pan Vidlák, který je naprosto úžasný. Jeho výklad zaujme a ještě je vtipný. Takových průvodců moc není, je vidět že ho ta práce baví. Děkujeme a chválíme. Dnes jme absolvovali prohlídku dolu, ještě jednou děkujeme za působivý výklad paní průvodkyni Marii Kováříkové. Bylo to SUPER. Jirka a Jiřka Novotní Pomóóóóóc, nemohu najít otevírací dobůůůůůůůůůůůůůůů Podle mého názoru klient, když navštíví stránky muzea, za základní informaci, kterou od webových stránek očekává, je otevírací doba. Zkuste mi poradit, kde tuto informaci najdu u Vás.Díky. Dne 12. 4. 2008 jsme navštívili České muzeum stříbra a moc se nám líbilo v dole, super zážitek a děkujeme průvodkyni za vyfotografování celé naší rodiny v tradičním oděvu.Děkují Sázaváci V sobotu 10.11.07 jsme navšivili Vaše muzeum a průvodce byl pan Vidlák, jeho výklad o historii důlnictví v Kutné Hoře byl úplně super. Ještě jednou děkuji. Pospíšilová Vlasta dnes jsem se byla u vás podívat a bylo to nádherné s pozdravem ALENA SMÍŠKOVÁ-mí předci od vás pocházejí(říkala mi to babička) Moc děkujeme za krásný den plný zážitků.Celá akce KUTNOHORSKÉ STŘÍBŘENÍ byla fantastická, zvláště bychom chtěli poděkovat za RYTÍŘSKÝ TURNAJ skupiny ŠTVANCI, který se nám moc líbil a budeme na něj s dětmi dlouho vzpomínat. super důl... Přijeďte se naoplátku mrknout i do Žamberka do muzea Prokopa Diviše vynálezce bleskosvodu, léčitele a filozofa teologie... je to vazne uzesne byla jsem tam i osobne Příspěvková organizace Středočeského kraje České muzeum stříbra,příspěvková organizace Barborská 28 284 01 Kutná Hora +420 327 512 159 firstname.lastname@example.org email@example.com Rezervace prohlídek Katalog sbírek © 2013 České muzeum stříbra, příspěvková organizace


RECENZE: Orfeus si rýpnul do Merkelové i Babiše. Nešetřil ani Čínu | EuroZprávy.cz RECENZE: Orfeus si rýpnul do Merkelové i Babiše. Nešetřil ani Čínu 7. července 2017, 10:53 — Autor: -tto / EuroZprávy.cz RECENZE – Národní divadlo uzavírá operní sezónu svým zpracováním operety Orfeus v podsvětí od autora Jacquese Offenbacha. Opereta měla premiéru 6. července a režírovali ji bratři Cabanové. Místo Olympu se však divák ocitl na půdě Evropského Parlamentu. Eurydika v Orfeovi v podsvětí Bratři Cabanové se rozhodli, že opereta má lidem stále co říci, ale že bude vhodnější hru trochu aktualizovat a zaměřit se na nějaké současnější téma. Co je současnějšího než Evropská unie, uprchlická krize či problémy s Čínou? V originální operetě je Orfeus ředitel konzervatoře v Thébách a jeho manželka Eurydika uteče za lepším životem do podsvětí. Aby nerozzuřil veřejné mínění, Orfeus zamíří za bohy a neochotně ji žádá zpět. Podaří se mu zahrát, že omylem porušil podmínku, a tak se Eurydika stane průvodkyní boha vína. Důležitá je i vzpoura bohů proti nudě, kterou na Olympu zažívají. Olympus je nyní přesunut do Evropského parlamentu. Z panteonu římských bohů se tedy stali poslanci, Pluto je dealer, Merkur převádí uprchlíky přes hranice a Jupiter má místo svého blesku bulvární noviny. Eurydika se do podsvětí dostane hlavně kvůli drogám a cigaretám, které jsou na veřejnosti zakázané. Bohové se bouří kvůli špatné stravě. Opereta je mnohem satiričtější než její originál. Nebojí se rýpnout si do toho, jak Evropská unie zasahuje do života a suverenity členských států svými zákazy a příkazy. Pořádně se opře i do Angely Merkelové a její politiky přijímání uprchlíků a neopomene si udělat legraci z české politiky Běžný lid pak zastupuje Komediant, který se marně snaží získat slyšení u bohů Evropského parlamentu. Chtěl by obnovit divadlo Komedie, aby mohl dále hrát. Bohužel se nikomu nelíbí, že se „poflakuje“ před budovou parlamentu, a tak ho neustále nahání policie. Eurydika nudící se v podzemí ráda podlehne mouše, v tomto zpracování dronu s kamerou, který ovládá Jupiter. Eurydika tedy vymění Pluta za Jupitera, který ji přivede na party k přijetí čínské delegace. Čínská delegace nahradila originální průvod boha Baccha a jeho průvodkyní. Čínany ztvárňuji čtyři anonymní herci s maskami čínského obličeje. Eurydika se zahledí do prezidenta Ping Ponga. Do toho se připlete Orfeus, která předstírá, že ji chce zpátky. Podmínkou je, že se na ni cestou nepodívá. Orfeus nevydrží, nebo předstírá nedočkavost, a odhalí Eruydičin obličej. Eurydika, která si nechala udělat operaci víček, aby zapadla do Pekingu, tedy propadá bohům a Jupiter ji pošle jako vyslankyni do Číny. Tím opereta končí. Hra má mnohé vtipné momenty a další momenty, které jsou velmi reálné a člověku se nad nimi ani smát nechce. Kromě oblíbeného kankánu se v operetě najde i místo na beatbox a rap. Některé úpravy však hru zbytečně prodloužily, aniž by přidaly jakoukoliv hodnotu. Za téměř zbytečný lze považovat „duet“ Jupitera a Eurydiky, kteří na sebe skoro pět minut bzučí. Režisérům se povedlo vybalancovat hru tak, aby ji aktualizovali pro dnešního diváka, ovšem zachovaly původní myšlenky, se kterými přišel původní autor. Většina vtipů a cynických rýpanců se setkala s nadšeným potleskem, o některých se však dá říci, že již byly takzvaně přes čáru. Divadlo je sice místem, které má popichovat svět kolem sebe, někdy je to však příliš. Autor libreta: Ludovic Halévy, Hector-Jonathan Crémieux Český překlad textu písní: Ivo Fischer, Jan Fischer České dialogy: Ivo Fischer, Šimon Caban Obsazení: Josef Moravec/Richard Samek (Orfeus), Lenka Pavlovič/Jana Sibera (Eurydika), Petr Strenáčik (Komediant), Lenka Šmídová/Yvona Škvárová (Veřejné mínění), Jaroslav Březina/Martin Šrejma (Pluto), Jan Ježek/Ivan Kusnjer (Jupiter), Barbora Řeřichová/Yukiko Kinjo (Amor), Jitka Svobodová/Simona Procházková (Juno), Sylva Čmugrová/Michaela Zajmi (Diana), Andrea Tögel Kalivodová/Jana Sýkorová (Venuše), Tomáš Bartůněk/Petr Paleček (Mars), Petr Horák/Tomáš Kořínek (Jean Styx/Merkur), Gabriela Pešinová/Tereza Růžičková (Minerva) Témata: recenze | Divadla | operety | Národní divadlo | Hudební divadlo Karlín | EuroZprávy.cz Národní divadlo zakončí sezónu moderním pojetím Offenbachovy operety


The Force: Po Loganovi James Mangold natočí policejní drama | Fandíme Filmu The Force: Po Loganovi James Mangold natočí policejní drama Napsal: Anarvin, 20.03.2017 13:29 Podíváme se do drsného prostředí zkorumpované newyorské policie. James Mangold prokázal, že silná režisérská vize může film oddělit od zbytku davu, když si jeho Logan odnesl nadšené recenze, které jej často pasují na pozici jednoho z nejlepších komiksových filmů všech dob. Jako příští projekt si vybral adaptaci kriminálního románu The Force. The Force je dosud nepublikovný román Dona Winslowa. Ten proslul především jako autor knih z prostředí drogových mafií, přičemž podle jeho předlohy byly zfilmované už snímky Bobby Z nebo Divoši Olivera Stonea. Ridley Scott chystá adaptaci jeho románu The Cartel. Právě Scott je jedním z producentů The Force. Román má vyjít až v červnu, přesto po něm filmové studio Fox skočilo už loni na podzim. Odehrává se v prostředí newyorské policie a Winslow několik let látku pečlivě rešeršoval. Hrdinou příběhu je Denny Malone. Tvrdý detektiv a vůdce speciální jednotky „Da Force“. Ta má naprosto volnou ruku při válce s gangy, překupníky drog a zbraní. Už osmnáct let je Malone v přední linii, viděl úplně všechno a stejně tak je ochotný udělat úplně všechno pro to, aby ochránil město. Jenže v New Yorku, městě postaveném na ambicích a korupci, nikdo není čistý. Dokonce ani sám Denny. Společně s paťáky si ulili při jednom zátahu miliony dolarů v drogách a hotovosti. Teď čelí útoků ze všech stran. Jdou po něm gangy z Harlemu, drogová mafie, se kterou spolupracuje, jeho parťáci, jež by měl zradit, starosta, na něhož má Denny až příliš špíny, a federální vyšetřovatelé, kteří jej chtějí zmáčknout. Přitom musí myslet na rodinu a ženu, kterou miluje a to všechno v čase, kdy hrozí, že ve městě naplno propuknou rasové nepokoje, které dlouho bublaly pod povrchem. Příběhové pozadí tedy zní hodně silně, role jistě bude ideální příležitostí pro nějakého hereckého velikána. Momentálně se hledá scenárista, který společně s Mangoldem film napíše, aby se mohlo začít co nejdříve točit. Tagy Don Winslow James Mangold krimi kriminální Ridley Scott The Force Shaft: Chystá se nová verze drsné kriminálky Správní chlapi s Goslingem a Crowem vypadají parádně Kojak: Vin Diesel si vyhlédl režiséra Konzultant: Trailerová nálož The Counselor: Fotky z natáčení, obsazení dalších rolí 1 ČLÁNEK | 09.07.2020 12:38 1 ČLÁNEK | 09.07.2020 10:13 Ready Player One: Chystá se pokračování - Ready Player Two


text: 18. 10. 2011 - HOLIDAYS Czech Airlines vypraví dva speciály na Ligu Mistrů, pravidelná přeprava zase nasadí větší stroje 18. října 2011 Dva speciální lety na fotbalový zápas Viktorie Plzeň do Barcelony vypraví z Prahy zítra v pravé poledne HOLIDAYS Czech Airlines. Na lety budou nasazeny letouny Airbus A320 a Boeing 737-400, které odvezou téměř 350 fanoušků plzeňských fotbalistů na zápas Ligy mistrů s FC Barcelona. Návrat do Prahy je naplánovaný na brzké čtvrteční ráno, oba speciální lety mají v Praze přistát 20. října v 4:30. Také pravidelná přeprava Českých aerolinií registruje v těchto dnech zvýšený zájem o lety do Barcelony. České aerolinie proto na dopolední lety do Barcelony nasadí dnes i zítra své největší letadlo, Airbus A321 s maximální kapacitou 206 míst. Na večerní frekvence odlétající z Prahy ve 21:15 společnost vypraví Airbusy A320 se 162 místy. České aerolinie podle odhadů přepraví v těchto dnech na pravidelných letech do Barcelony až 600 – 700 fanoušků Viktorie Plzeň. Oba dopravci ze Skupiny, tedy HOLIDAYS Czech Airlines a České aerolinie, tak dohromady přepraví přes tisícovku fotbalových fandů. Hana Hejsková Ředitelka Komunikace Tisková mluvčí dopravců Skupiny České aerolinie


CAD Studio - vyhledávání: Turbo AutoCAD CADSTUDIO.CZ vyhledávání: Turbo AutoCAD KRESLIT SCHODY 1x | je to error 1x | Thin 4x | Kataster 1x | Objevte nové 2x | PPL 6x | PDA 5x | PDM 5x | PCL 4x | PDA 5x | PPL 6x | PDM 5x | PCL 4x | 3d akceler 3x | Photo Studio 9 4x | autocad map 6x | built 1x | draft sight 1x | Render v Revitu 3x | vydání verzí 3x | Autodesk Inventor 6x | Ctrl C 5x | amd 5x | Catia 5 5x | Nový díl 4x |