text: Evropa je území vnímané buďto jako jeden ze šesti světadílů v jejich tradičních pojetích, nebo jako západní část Eurasie. Ze severu jej ohraničuje Severní ledový oceán, ze západu Atlantský oceán, z jihu Středozemní a Černé moře spolu s vodními cestami, které je spojují, a z východu Asie (o přesném průběhu této části hranice nepanuje konsenzus). Jde o druhý nejmenší světadíl s rozlohou asi 10 058 912 km2 (2009) (asi 7 % zemského povrchu), který je zároveň druhý nejhustěji zalidněný (asi 72 obyvatel/km2), takže asi 742 500 000 obyvatel Evropy (2013) představuje přibližně 9,6% podíl na světové populaci (údaje k roku 2009). V Evropě se mimo jiné formovala tzv. západní civilizace. Některé evropské národy hrály roli ve světovém dění v období kolonialismu od cca 16. století do počátku století 20., kdy byl jejich vliv zatlačen do pozadí Spojenými státy americkými – důvodem byla politická a národnostní různorodost Evropy, válečné boje obou světových válek, čtyřicetileté rozdělení Evropy tzv. železnou oponou a přijetí amerického dolaru jako základního mezinárodní platidla (tvorba měnových rezerv jednotlivých států apod.). Současná politická a jazyková pestrost Evropy komplikují snahy o její politickou centralizaci, včetně území, které jsou součástí Evropské unie. V Evropě se mluví 218 jazyky<ref>Raymond G. Gordon, Jr. (ed.): Ethnologue: Languages of the World, Fifteenth edition. Online version. SIL International, Dallas, Texas, 2005. Znakové řeči nejsou započítány.</ref> z nejméně 6 jazykových rodin (indoevropská, uralská, altajská, afroasijská, severokavkazská a baskičtina); naprostá většina mluvčích však připadá na jazyky indoevropské. Jednotlivé státy jsou obvykle založeny na národních základech. Název Název kontinentu se odvozuje z řeckého slova Ευρώπη (Európé) a prostřednictvím latinské podoby Europa pronikl do téměř všech jazyků světa. Etymologie vlastního výrazu Ευρώπη je nejasná: může pocházet od výrazu ευρωπός (europos) – „libě se nesoucí“, nebo ευρύς (eurys) – „široký, s velkýma očima“. Jiné teorie odvozují původ názvu od asyrského erebu – „západ (slunce)“ či od akkadského slova s významem „temný“. Podle řecké mytologie je název kontinentu spojován s bájnou postavou krásné Európy, dcery týrského krále Agénora, do níž se zamiloval sám vládce bohů Zeus. Aby mohl Európu unést, proměnil se v krásného bílého býka; když na něj zmámená dívka usedla, přeplul s ní moře na břeh vzdálené pevniny a posléze na ostrov Krétu. Európa mu zde dala tři syny: Mínoa, který se později stal krétským králem, Sarpédonta, který se stal králem v Lýkii, a Rhadamanta, pozdějšího člena podsvětního soudního tribunálu. Z Diovy vůle se Európa poté, co ji vládce bohů opustil, provdala za krétského krále Asteria. Její jméno nebylo nikdy zapomenuto, připomíná ji navždy název světadílu Evropa. Únos Európy je vyobrazen na řecké národní variantě mince v hodnotě 2 euro. Nezřídka se pro Evropu používá i označení „Starý kontinent“ (v návaznosti na objev Ameriky, označované jako „Nový svět“). Geografie Hranice mezi Evropou a Asií Evropa se za samostatný světadíl považuje spíše z historických, kulturních a politických důvodů než z důvodů fyzickogeografických. Hranice mezi Evropou a Asií není v přírodě zjevná a zeměpisci se odedávna přou, kudy má přesně vést. Na vedení hranice ovšem závisí řada charakteristik kontinentu, jeho rozlohou počínaje a nejvyšší horou (Mont Blanc vs. Elbrus) konče. Méně problematická je severní část hranice, kde se všeobecně přijímá role pohoří Ural (vzniklo v permu nárazem tehdejšího kontinentu Sibiř do Pangey v oblasti někdejší Baltiky). Za rozhraní kontinentů se ovšem nepovažuje hlavní hřeben pohoří, ale jeho východní úpatí (hranice začíná v Bajdarackém zálivu), Ural tedy leží celý v Evropě. Rozšířená a na českých školách vyučovanáPavel Šára, Josef Herink: Poznáváme svět v číslech. Příručka pro žáky a učitele všech typů škol. Nakladatelství České geografické společnosti, s.r.o., Praha, 2003. Str. 6. verze dalšího průběhu hranice je po horním toku řeky Ural, po jeho přítoku – řece Or, a dále po řece Embě až do Kaspického moře. Odtud Kumomanyčskou sníženinou podél řek Kuma a Manyč až po ústí Manyče do Donu a po něm do Azovského moře (na mapce vpravo označena písmenem A). Pro hranici vedoucí Kumomanyčskou sníženinou hovoří skutečnost, že právě tudy v posledních dobách ledových vedl průliv, který spojoval Kaspické a Černé moře a současně tak přirozeně odděloval Evropu a Asii. Alternativ k takto stanovené hranici Evropy se objevuje celá řada. Relativně menší (s menšími důsledky) odchylkou je starší názor na vedení hranice po hřebeni Uralu, dále po celé délce řeky Ural (teče západněji než Emba, ale i v tomto případě do Evropy zasahuje část Kazachstánu), mezi Kaspickým a Černým mořem pak nikoli korytem řek, ale až po severním úpatí KavkazuVáclav Král: Fyzická geografie Evropy. Academia, Praha, 1999. Str. 302. (na mapce vpravo kombinace linií B a E). Další posun hranice z úpatí Kavkazu na jeho hlavní hřeben, který by připravil o post nejvyšší evropské hory francouzsko-italský Mont Blanc a přidělil jej nejvyšší ruské hoře Elbrusu, používají američtí a britští geografové (na mapce vpravo označeno písmenem F). Hranice vedená přesně po rozvodí by také znamenala, že do Evropy se dostanou malé části jinak převážně asijských států Gruzie a Ázerbájdžánu. Řeky Těrek (asi 50 km), Argun (asi 18 km) a Andijské Kojsu pramení na území Gruzie a odtékají na sever do Ruska. Na vrcholu nejvyšší ázerbájdžánské hory Bazardüzü se pak ázerbájdžánsko-dagestánská hranice odklání k severovýchodu a hlavní hřeben klesá zbývajících asi 230 km ázerbájdžánským vnitrozemím k Baku. Extrémním je v tomto směru pohled některých britských geografů, který posouvá evropské hranice až na severní hranice Turecka a Íránu (na mapce vpravo označeno písmenem J). Pouze v tomto případě by evropskou zemí byla i Arménie a celé území Gruzie a Ázerbájdžánu. Poloha, rozloha a vodorovná členitost Název světadílu je pravděpodobně odvozen od akkadského slova ereb či irib'' („západ Slunce“), jinou verzí je pojmenování podle města Evropa, které se nacházelo v Malé Asii. Evropa tvoří vlastně obrovský poloostrov dvojkontinentu Eurasie. Leží na severozápadě Starého světa. Krajní body na pevnině jsou: na severu mys Nordkinn (Norsko) – 71°08' s. š. na jihu mys Punta Marroqui známý též jako Punta de Tarifa (Španělsko) – 35°59' s. š. na západě mys Cabo da Roca (Portugalsko) – 9°29' z. d. na východě ústí řeky Bajdaraty do Bajdaratského zálivu Karského moře (Rusko) – 68°14' v. d. (pro srovnání: tento poledník prochází např. i Afghánistánem) Absolutní krajní body Evropy (včetně ostrovů) jsou: na severu mys Fligely na Rudolfově ostrově v Zemi Františka Josefa (Rusko) – 81°51' s. š. na jihu ostrov Gaudos, při jižním pobřeží Kréty (Řecko) – 34°48' s. š. na západě mys Bjargtangar (Island) – 24°32' z. d.) na východě ústí řeky Bajdaraty do Bajdaratského zálivu Karského moře (Rusko) – 68°14' v. d. Rozloha Evropy činí 10,5 mil. km2, tj. 7 % světové souše. Je to druhý nejmenší světadíl po Austrálii a Oceánii. Evropa má velmi členité pobřeží a je nejčlenitější ze všech světadílů. Délka pobřeží činí 37 000 km. Největší poloostrovy jsou Poloostrov Kola, Skandinávský, Jutský, Pyrenejský, Apeninský, Balkánský poloostrov, Peloponés a Krym. Největší ostrovy Evropy jsou soustředěny na severozápadě: klikatobřehá Velká Británie, Island a Irsko. Další ostrovy leží na severu: Nová země a Špicberky, Gotland, Öland, Sjælland a na jihu: Mallorca, Sicílie, Sardinie, Korsika, Kréta a Rhodos. Povrch Evropa má pestrý reliéf. Průměrná nadmořská výška činí 290 m n. m. (nejméně ze všech světadílů). Většinu území zaujímají nížiny (60 %). Rozložení nížin a vysočin plyne z geologické stavby a geomorfologického vývoje. Nejstarší část Evropy je východoevropská nížinná Fennosarmatia s Východoevropskou rovinou. Zde leží i nejnižší místo Evropy v proláklině Kaspické nížiny (−28 m). Na východě je Východoevropská rovina lemována protáhlým pohořím Ural (1894 m) o délce 2500 km. Skandinávské pohoří (2469 m) je kaledonského stáří. Ledovce zde vyhloubily typické fjordy. Ledovec poznamenal i Severoněmeckou a Středopolské nížiny. Hercynské vrásnění vytvořilo Středoněmeckou vysočinu, Český masiv (1603 m) a Francouzské středohoří (1886 m). Během třetihorního alpínského vrásnění došlo k vytvoření Alp (Mont Blanc, 4808 m) a dalších evropských pohoří (Karpaty (2654 m), Dinárské hory (2694 m), Pyreneje (3404 m) a Apeniny (2912 m). V jižní Evropě se setkáváme i s vulkanismem a zemětřesením. Na Sicílii se tyčí i nejvyšší činná sopka Evropy Etna (3323 m). Dalšími vulkány jsou Stromboli, Monte Epomeo a Vesuv. Vodstvo V Evropě s poměrně vlhkým podnebím je vytvořena poměrně hustá říční síť. 80 % Evropy leží v úmoří Atlantského oceánu. 20 % Evropy je odvodňováno do bezodtokého Kaspického moře, do něhož ústí nejdelší evropská řeka Volha (3531 km, povodí 1 360 000 km2, s průměrným ročním průtokem 8220 m3/s). Dalšími velkými řekami jsou Don, Dněpr, Dněstr, Dunaj, Pád, Rhôna, Ebro, Seina, Temže, Rýn, Labe, Odra a Visla. Maxima vodních stavů jsou ve východní Evropě na jaře a počátkem léta, ve střední a severní Evropě na jaře, v západní a jižní Evropě v zimě a ve velehorách v létě. Většina evropských jezer je ledovcového původu. Největšími jezery jsou Ladožské (18 360 km2) a Oněžské jezero (9700 km2) v Rusku Podnebí Evropa patří do tří podnebných pásů severní polokoule. Na nejzazším severu je to studený pás se dvěma oblastmi, arktickou a subarktickou, na Špicberkách, Nové zemi a severním pobřeží Ruska. Zde leží i absolutně nejchladnější místo Evropy Usť-Cilma (−69 °C). Většina Evropy leží v severním mírném pásu. V západní Evropě se rozkládá západopřímořská oblast s převládajícími západními větry a s mírnou zimou i létem. Ve střední Evropě je oblast přechodná, teplé léto se srážkami se střídá se zimou s trvalou sněhovou pokrývkou. Východní Evropa leží ve vnitrozemské (kontinentální) oblasti s dlouhými, studenými zimami a horkými léty. Zde leží nejsušší místo Evropy Astrachaň (180 mm ročně). Nejvyšší absolutní teplota byla naměřena v močálu Pantano de Guadalmelatto u Córdoby (52 °C) ve středomořské oblasti subtropického pásu. V tomto pásu leží i nejdeštivější místo Evropy Crkvice (4624 mm ročně). Přírodní krajiny Vegetační pásy jsou závislé na podnebných poměrech. Do Evropy jich zasahuje sedm: mrazové pustiny, tundry a lesotundry s mechy a lišejníky, tajga s jehličnatými lesy, smíšené a listnaté lesy, stepi a lesostepi se suchomilnými trávami, většinou proměněná v kulturní step s úrodnou půdou, subtropické listnaté opadavé a vždyzelené suchomilné lesy a trnité křoviny macchie a pouště a polopouště v kaspické oblasti. V horách je vyvinuta výšková stupňovitost s alpínskou květenou. Zvířena má typické zástupce: soba v tundrách, losa, vlka, medvěda hnědého, rysa, jelena a rosomáka v tajze, lišku, vydru, zajíce a ježka ve smíšených a listnatých lesích, kamzíka v horských oblastech a různé druhy ptáků, plazů, obojživelníků, ryb a hmyzu. Původní přírodní prostředí je chráněno k přírodních rezervacích a národních parcích. Evropské geografické rekordy Nejvyšší hory Elbrus (Эльбрус) 5642 m n. m., Kavkaz (viz spor o geografické vymezení Evropy) Mont Blanc (Monte Bianco) 4808 m n. m., Savojské Alpy Monte Rosa (Pic Dufour) 4634 m n. m., Penninské Alpy Dom 4545 m n. m., Valaiské Alpy Weisshorn 4505 m n. m., Valaiské Alpy Matterhorn (Monte Cervino) 4478 m n. m., Penninské Alpy Dent Blanche 4357 m n. m., Valaiské Alpy Grand Combin 4314 m n. m., Valaiské Alpy Finsteraarhorn 4274 m n. m., Bernské Alpy Aletschhorn 4195 m n. m., Bernské Alpy Nejvyšší činné sopky Etna 3323 m n. m., Sicílie Beerenberg 2277 m n. m., Jan Mayen Askja 1510 m n. m., Island Hekla 1491 m n. m., Island Vesuv 1277 m n. m., Itálie Stromboli 926 m n. m., Liparské ostrovy Théra 584 m n. m., Řecko Nejdelší řeky Volha (Rusko) 3534 km Dunaj (Německo, Rakousko, Slovensko, Maďarsko, Chorvatsko, Srbsko, Rumunsko, Bulharsko, Moldavsko, Ukrajina) 2857 km Ural (Rusko, Kazachstán) 2428 km Dněpr (Rusko, Bělorusko, Ukrajina) 2200 km Don (Rusko) 1950 km Kama (Rusko) 1805 km Největší jezera Ladožské jezero (Rusko) 18 130 km2 Oněžské jezero (Rusko) 9616 km2 Vänern (Švédsko) 5650 km2 Saimaa (Finsko) 4377 km2 Další rekordy největší ostrov – Velká Británie největší město – Istanbul (celý, včetně asijské části) resp. Moskva největší ledovec – Jostedalsbreen největší stát podle rozlohy – Rusko nejhustší železniční síť – Švýcarsko nejhustší silniční síť – Belgie nejdelší silniční tunel – Lærdalstunnelen (Norsko) nejdelší železniční tunel – Gotthardský úpatní tunel (Švýcarsko) nejrychlejší vlak – TGV (Francie), Frecciarossa (Itálie) nejdelší most – Krymský most (Rusko, Ukrajina) největší poloostrov – Skandinávský poloostrov Dějiny Pravěk Paleolit První doložení lidé v Evropě byli Homo antecessor, kteří do ní pronikli před 800 tisíci lety a před 600 tisíci lety se vyvinuli v Homo heidelbergensis a ti zas pod vlivem snižujících se teplot před 250 tisíci lety na Homo neanderthalensis. Stali se nositeli kultur jako micoquien, moustérien a châtelperronien a před 70 tisíci lety osídlili i Přední východ a střední Asii. První Homo sapiens v Evropě se začali nejspíš šířit před 45 tisíci lety Středomořím a na Balkán. Přibližně před 36 500 lety pak přichází ze střední Asie další populace Homo sapiens nazývaná kromaňonci a zakládá kulturu aurignacien a během interglaciálu před 29 tisíci lety z Arabského poloostrova nositelé kultury gravettien. V této době, nejspíš pod vlivem přečíslení nově příchozími vymírají neandrtálci (Homo neanderthalensis). V období 22 – 10 tisíci lety následují kultury solutréen, magdalénien, hamburská, ahrensburg a swiderien. S koncem poslední doby ledové lidé živící se jako lovci a sběrači migrují do Evropy. Mezolit Přibližně kolem roku 8 000 př. n. l. začíná s koncem doby ledové v Evropě mezolit, který v regionech méně vhodných pro zemědělství, jako je severní Evropa, trval až do doby 5 – 4 000 př. n. l. Oteplení v této době způsobilo počátek rozsáhlého zalesňování Evropy. Neolit Neolit počíná s příchodem zemědělství, které se do Evropy rozšířilo z Předního východu. V Řecku začíná kolem roku 7 000 př. n. l., ve střední Evropě kolem roku 6 000 př. n. l., v západní Evropě kolem roku 5 000 př. n. l. a nakonec, kolem roku 4 000 př. n. l. i na Britských ostrovech a v jižní Skandinávii. Mezi neolitické kultury patří například kultura s lineární keramikou rozšířená v letech 5 500 – 4 500 př. n. l. ve střední Evropě, kultura Vinča rozšířená mezi 6. a 3. tisíciletím na Balkáně a také tzv. megalitické kultury v západní Evropě a západním Středomoří šířící se od 4. tisíciletí. Dodnes známá a zachovaná naleziště památek megalitické kultury se táhnou téměř polokruhem od Skandinávie, před Britské ostrovy, Francii, Pyrenejský poloostrov až po středomořské ostrovy (kde zahrnují i severoafrické pobřeží); další naleziště jsou v severním Německu, Polsku na Balkáně, v Palestině, Turecku. Jen málo se dosud ví o spojitosti se stavbami podobného charakteru na ostatních kontinentech. Eneolit Eneolit nebo chalkolit počíná se zpracováním mědi, v Evropě nejdříve na Balkáně kolem roku 4 500 př. n. l. V letech 4 000 – 2 700 př. n. l. se ve střední a severní Evropě objevuje kultura s nálevkovitými poháry a jižně od ní v letech 3 400 – 3 000 kultura s kanelovanými poháry. V letech 2 400 – 1800 př. n. l. se po většině Evropy kultura se zvoncovými poháry. Kolem roku 2 800 př. n. l. se objevují dvě kultury považované za první doložitelné Indoevropany v Evropě, jedná se o kulturu se šňůrovou keramikou a kulturu okrových hrobů rozšířené východní a střední Evropě od Finska po Balkán. Na původu většiny moderních Evropanů se podílely tři odlišné migrační vlny: mezolitičtí lovci a sběrači, vzešlí z kromaňonské populace, neolitičtí zemědělci, kteří se začali stěhovat do Evropy před 9000 lety z Anatolie během neolitické revoluce v zemědělství, a pastevci jámové kultury, kteří se stěhovali z pontsko-kaspické stepi ve východní Evropě v souvislosti s indoevropskými migracemi před 5000 lety. Starověk Od 3. tisíciletí př. n. l. počíná v oblasti Egejského moře doba bronzová, představovaná Egyptem ovlivněnou Mínojskou civilizací, vznikající kolem roku 2700 př. n. l. na Krétě, a následovná civilizací mykénskou, která zanikla kolem roku 1200 př. n. l.. Ve střední Evropě počíná zpracování bronzu kolem roku 2 300 př. n. l. a dochází k rozvoji únětické kultury, která je v letech 1300 – 750 př. n. l. následována kulturou popelnicových polí. Západní, střední a částečně i jižní a východní Evropu obývali Keltové, předfstavující tzv. laténskou kulturu. Nejzazší kořeny Keltů sahají přinejmenším do období kolem poloviny 2. tisíciletí př. n. l. Přestože není jisté, zda všechny kmeny měly stejný rasový původ, vyspěly postupně v etnikum s jednotným jazykem, kulturou a s vlastním náboženstvím. Jejich největší rozkvět nastal mezi 6. a 1. stoletím př. n. l. (laténská kultura) – rozvinuli zemědělství, obchod, nebo umělecké a řemeslné činnosti, mj., šperky a ražbu peněz. Užívali i písmo. V 1. století př. n. l. podlehli Keltové v severní Itálii, Galii a Británii vojenské expanzi Římanů a byli postupně asimilováni či vytlačeni do Skotska a Irska. Dodnes se v západní Evropě hovoří jazyky z keltské jazykové skupiny: velštinou, irštinou, skotskou gaelštinou, kornštinou a bretonštinou. Od roku 800 př. n. l. se v jižní Evropě v řeckých městských státech a později v Římě postupně rozvíjela antická civilizace. Rozkvět řeckých městských států byl doprovázen rozvojem antické kultury, umění, náboženství a filosofie. Největšího rozšíření dosáhla řecká kultura v období helénismu. V Itálii se Římské království (753–509př. n. l.), navazující na kulturu Etrusků, přerodilo v Římskou republiku (509–27 př. n. l.) a později Římskou říši (27 př. n. l. – 476 n.l.). Římané během své dlouhé vojenské expanze vyvrátili a ovládli území mnoha kultur, např. Kartágo, Kelty v Galii a Británii, antické Řecko, Dacii a Egypt, podmanili si středomoří a část západní Evropy. V Římské říši se začalo šířit v Judeji vzniklé křesťanství, které se mezi lety 313–392 postupně dostává do pozice jediného povoleného státního náboženství Římské říše, a nahrazuje tak původní antická náboženství. Západořímská říše zanikla roku 476 během stěhování národů, Východořímská říše přetrvala až do roku 1453, kdy podlehla expanzi Osmanských Turků. Latina jako úřední řeč Římské říše se stal základem rodiny románských jazyků a římské právo ovlivnilo zákoníky pozdějších evropských států. Středověk V dynamickém období stěhování národů a příchodu nových, na západě většinou germánských kmenů, vznikalo na území rozkládající se Římské říše mnoho nových politické útvarů, z nichž některé se udržely, rozšířily a přerodily do středověkých států – Franská říše v 5. století, Langobardská říše v Itálii od roku 568, anglosaské státy v Anglii v 5.–6. století nebo Dánsko roku 800. Tyto nástupnické státy z části přejaly a se svou vlastní kulturou skloubily kulturní dědictví pozdní antiky, především římské právo a křesťanství, ale i antickou filosofii. Již v 5. a 6. století je území střední Evropy na východ od řek Labe a Sála, východní Evropy i Balkánu obýváno Slovany. Před christianizací Slovanů patřily mezi dodnes zaznamenaná kulturně-náboženská centra slovanského náboženství např. chrámy v Retře nebo v Arkoně (do roku 1168). Mezi doložené slovanské politické útvary patřily např. některé kmenové svazy Polabských Slovanů (např. svaz Luticů či Oboritů), Sámova říše (624–659), Velkomoravská říše (833–906), Bulharská říše v 7. století, Kyjevská Rus (později Rusko), Chorvatsko, Srbsko, České knížectví v 9. století a Polsko roku 960. České knížectví se od roku 1004 začlenilo do Svaté říše římské a roku 1198 bylo povýšeno na České království. Některé státy, které již přijaly křesťanství, se snažily christianizovat a ovládnout dosud pohanská území, což se neobešlo bez násilí např. v případech christianizace Sasů Franskou říší, christianizace Polabských Slovanů již křesťanskými Sasy, christianizace pohanských Prusů a dalších pobaltských kmenů Německými rytíři nebo christianizace Norska a Islandu. Rozmach západní katolické církve byl charakterizován vznikem papežského státu v 8. století. Od roku 711 pronikali na Pyrenejský poloostrov Arabové. Do uherských nížin v 9. století pronikají Maďaři, kteří se zde udrželi i díky pozdějšímu přijetí křesťanství. Od 10. století nastal trvalý tisíciletý demografický růst a hospodářský a kulturní rozvoj. Vytlačením Arabů z Pyrenejského poloostrova během reconquisty bylo umožněno vytvořit Portugalsko roku 1139 a Španělsko sjednocením Aragonie a Kastilie roku 1479. Dobytím arabské Granady roku 1492 bylo vytlačení Arabů z Evropy ukončeno. Po rozpadu Franské říše roku 843 byly položeny základy Francie a Německa. V Itálii vznikaly mezitím od 11. století městské státy. Postupným rozpadem německé části Franské říše vznikly mimo jiné roku 1156 Rakousko, roku 1291 Švýcarsko a později do 17. století Prusko. Z odporu proti vnějšímu nepříteli vznikly velké mezistátní unie: polsko-litevská unie roku 1386, která zanikla vlastními nedostatky v letech 1772–1795, a kalmarská v letech 1397–1523. Ve 14. století začali pronikat na Balkán Osmanští Turci. Roku 1389 porazili Srby na Kosově poli a roku 1453 vyvrátili Byzantskou říši. Roku 1415 zahájili Portugalci dobytím africké Ceuty evropskou expanzi do zámoří. Tato expanze zahajuje novověk. Roku 1492 byla objevena Amerika a roku 1498 přistáli Portugalci v Indii. Planeta byla poprvé obepluta v letech 1519–1522. Ve stejné době definitivně ukončila středověk a jeho pojetí společnosti renesance. Novověk Roku 1526 zahájili Habsburkové budování mnohonárodnostního impéria kolem rakouských zemí ve střední Evropě, do něhož se dostala i řada do té doby samostatných zemí (České země, Maďarsko, Chorvatsko). Povstání české protestantské šlechty proti katolickým Habsburkům bylo začátkem třicetileté války, která zdevastovala velkou část střední Evropy. České země za vlády Habsburků ztratily během válek o rakouské dědictví území Slezska, které od roku 1742 připadlo Prusku. Po porážce v prusko-rakouské válce bylo finálním produktem roku 1867 Rakousko-Uhersko. Novým státem se stalo Nizozemí, vzniklé z revoluce proti Španělsku v letech 1565–1581. Roku 1707 vznikla propojením Anglie a Skotska Velká Británie a později připojením Irska Spojené království. Od 15. stol. vytvářely země jako Španělsko, Portugalsko, Francie, Nizozemsko nebo Anglie velké koloniální panství s rozsáhlými državami v Africe, Americe a Asii. V 18. stol. propukla průmyslová revoluce, spojené s proměnou předprůmyslové společnosti, založené převážně na zemědělské a řemeslné výrobě, ve společnost industriální, založenou na strojní, průmyslové výrobě. Kromě technického rozvoje přinesla i bídné životní podmínky dělníků, kteří se stěhovali do měst za prací z venkova. Po francouzské revoluci 1789–1794 a napoleonských válkách vznikly v několika vlnách státy na národním principu, který revoluce přinesla: 1822 Řecko svržením turecké nadvlády, 1830 Belgie oddělení od Nizozemí, 1859 Rumunsko sloučením dvou tureckých vazalů Valašska a Moldávie, 1861 Itálie sjednocením drobných italských států, 1871 Německo obdobným způsobem, sjednocením kolem Pruska, 1905 Norsko oddělením od Švédska, 1908 obnovené Bulharsko zrušením vazalství na Turecku a 1912 Albánie svržením turecké nadvlády. Moderní dějiny Po první světové válce 1914–1918 vznikla další generace evropských států: 1917 Finsko oddělením od Ruska, 1918 Polsko obnovením z částí Německa a Ruska, Československo, Rakousko a Maďarsko rozpadem Rakousko-Uherska, Estonsko, Lotyšsko a Litva oddělením od Ruska, Jugoslávie sloučením Srbska, Černé Hory a části Rakousko-Uherska, 1921 Irsko oddělením od Británie a 1922 Sovětský svaz sloučením sovětských republik, vzniklých v důsledku Říjnové revoluce v Rusku. První světová válka znamenala podlomení evropské vlády nad planetou. Po druhé světové válce 1939–1945, která definitivně zničila evropskou moc, byla během studené války (1946–1989) Evropa rozdělena na dva politické a ekonomické bloky: východní blok ovládaný Sovětským svazem a na západní blok západoevropských zemí politicky spojených s USA a Kanadou. Československo přišlo o území Podkarpatské Rusi. Nových států vzniklo už jen několik: 1944 Island oddělením od Dánska, 1949 dva německé státy obnovením v okupačních pásmech, 1964 Malta vyhlášením nezávislosti na Británii. Výrazným politickým procesem v Evropě je tzv. integrační proces, zahájený vytvořením Beneluxu 1948 a vznikem Severoatlantické aliance (NATO) 1949, Evropského hospodářského společenství 1957 a pokračující vznikem Evropské unie 1993. Roku 1989 došlo k destrukci komunistických totalit v Polsku, Maďarsku, Československu, Bulharsku a Rumunsku a později i v Albánii. Východní blok se rozpadl. S koncem studené války bylo možno roku 1990 i znovusjednotit Německo. V roce 1991 se rozpadl Sovětský svaz a byl nahrazen Společenstvím nezávislých států. Tento vývoj se neobešel bez konfliktů například v Moldávii, pobaltských státech nebo na Kavkaze. Ve stejném roce začal i rozpad komunistické Jugoslávie a následné konflikty vyvolaly Válku v Jugoslávii. Rozpadem Jugoslávie vznikly státy následnické: Slovinsko, Chorvatsko, Bosna a Hercegovina, Severní Makedonie a později Srbsko, Černá Hora a Kosovo. Roku 1993 se rozpadlo Československo na Česko a Slovensko. Demografie Evropa má 718 mil. obyvatel, tj. 9,6 % světové populace. Hustota zalidnění je vysoká, 72 obyvatel/km2. Současný stav a rozmístění obyvatelstva je výsledkem složitého vývoje. Největší hustotu zalidnění mají kromě miniaturních států Monaka, Vatikánu a Malty, Nizozemsko (390 obyvatel/km2), Belgie (340 obyvatel/km2) a Velká Británie (250 obyvatel/km2). Naopak nejnižší hustotu zalidnění mají v Evropě: Island (3 obyvatelé/km2), Kazachstán (4 obyvatelé/km2), ale to je evropský stát jen malou částí svého území, Rusko (9 obyvatel/km2), ale jeho hustota zalidnění vypočítaná na celé území Ruska hustotu v evropské části zkresluje, a Norsko (13 obyvatel/km2). Přírůstek činí 0,3 %, porodnost dosahuje 13 prom. a úmrtnost 11 prom. Obyvatelé Evropy se v průměru dožívají 68 let (muži) a 77 let (ženy), muži tvoří 49 % obyvatelstva a ženy 51 %. Nejrozšířenější jazykovou skupinou v Evropě jsou slovanské jazyky. Obyvatelstvo tvoří hlavně tři větve indoevropské jazykové rodiny: slovanská, germánská a románská. Mnoho národů patří k jiným jazykovým skupinám, např. uralské nebo afroasijské. Slovanskými jazyky se v Evropě podle počtu rodilých mluvčích mluví nejvíce. Nejpočetnějšími evropskými národy jsou Rusové (147 mil.), Němci (81 mil.), Francouzi (65 mil.), Angličané (64 mil.), Italové (61 mil.), Španělé (47 mil.), Ukrajinci (42 mil.) a Poláci (38 mil.). Znakem všech průmyslových oblastí je nakupení sídel, zejména ve střední Anglii, Nizozemsku, Porúří, Porýní a v Sasku, v Horním Slezsku, Donbasu a Pádské nížině. Náboženství Nábožensky převažuje v evropském prostoru křesťanství, které do Evropy pronikalo v období od 1. do 13. století. V mnoha zemích však náboženství ustupuje silné sekularizaci a nezájmu obyvatel o náboženské záležitosti, což je nejvíce patrné v případě severských zemí, Česka, Francie a Estonska. Na druhou stranu v některých tradičně katolických zemích přetrval velký vliv katolické církve, klasickým příkladem jsou Polsko, Litva, Irsko, Malta, San Marino a samozřejmě Vatikán. Mezi další větve křesťanství v Evropě patří pravoslaví a na severu a v Anglii protestantismus. V některých oblastech na Balkáně převládlo jako hlavní náboženství sunnitský islám. K roku 2012 jsou nejpočetnější náboženství v Evropě: křesťanství (75,2 %), bez vyznání (18,2 %), islám (5,9 %) a ostatní (0,7 %). Hospodářství Evropa patří k hospodářsky nejvyspělejším oblastem planety. Průmyslová odvětví mají dlouhou tradici, zemědělství je intenzivní. Ze světového hlediska má význam těžba uhlí, ropy, zemního plynu, železné rudy, bauxitu, niklu, rtuti, magnezitu, fosfátů a draselných solí. Nejdůležitějším průmyslovým odvětvím je strojírenství. V Evropě jsou rozvinuty všechny druhy dopravy a má největší objem zahraničního obchodu ze všech světadílů. Největší evropskou národní ekonomikou v nominálním HDP je Německo, následované Francií, Spojeným královstvím, Itálií a Ruskem. Těchto pět zemí je umístěno ve světové top 10, evropské ekonomiky tedy tvoří polovinu deseti největších ekonomik světa. Fauna a flóra V Evropě musí divoce rostoucí rostliny a divoce žijící živočichové bojovat o prostor se zemědělstvím, sídly lidí a průmyslem. Přesto Evropa se svými mnoha klimaty a habitaty poskytuje obživu mnoha rozmanitým formám života v přírodě. Chladné oblasti kolem severního polárního kruhu jsou domovem sobů, hus a sovic sněžních. Trochu více na jih rostou mechy a lišejníky. Tundra, jež je po většinu roku zmrzlá, ustupuje lesům tvořeným smrkem a břízou. Tyto lesy se rozprostírají po celé severní Evropě a potulují se v nich medvědi a vlci. V mírnějších klimatech severozápadní Evropy jsou smíšené lesy tvořeny dubem, jasanem a bukem a jsou domovem veverek, vysoké zvěře, divokých kanců a mnoha druhů ptáků. Mořští ptáci, jako například racci, alky a terejové, hnízdí na skalnatém pobřeží Atlantského oceánu. V Atlantském oceánu žije celá řada různých druhů ryb včetně tresky, sledě, lososa, sardinek a jesetera. Travnaté oblasti střední Evropy jsou z velké části využívány pro zemědělství, ale poskytují také obživu mnoha savcům a ptákům. Velcí sokoli a orli loví koroptve, křepelky, myši, krtky, krysy a další malé živočichy tohoto pásma. Dále na jih v horském pásmu Alp nalezneme formy života v přírodě typické pro tuto oblast, např. savce, kteří si vyhrabávají nory a říká se jim svišti, a kamzíky podobné koze. Mezi alpské květiny patří tmavomodrý hořec a trsovitý plesnivec alpský. Na nejjižnějších cípech Evropy, kolem Středozemního moře, se daří olivovníkům, cypřišům a borovicím piniím. Na teplém slunci tohoto pásma se vyhřívají hadi, ještěrky a želvy. Politický přehled Staří Řekové začali kolem roku 450 př. n. l. k politickému rozhodování užívat demokracii, která se v jejich době vztahovala pouze na výše postavenou společenskou vrstvu. Ve středověku měli v Evropě silný politický feudální vliv panovníci nebo představitelé římskokatolické a pravoslavné církve. Na počátku 18. století se v Evropě formovalo několik států výrazných mocností, např. Španělsko, Spojené království či Ruské impérium. Tyto státy zbohatly kolonizací území v Asii, Africe, Americe či v Austrálii. Řada těchto kolonií získala nezávislost až v minulém století. První světová válka (1914–1918) i druhá světová válka (1939–1945) začaly v Evropě. Po druhé světové válce se kontinent rozdělil na komunistické země na východě, vedené Sovětským svazem, a nekomunistické země na západě, podporované Spojenými státy americkými. Evropa se stala centrem boje o moc mezi komunistickými a nekomunistickými zeměmi. Tento boj byl znám pod pojmem studená válka. V 80. letech 20. století vedly reformy v Sovětském svazu a východní Evropě k pádu tamního totalitního režimu. Po rozpadu Sovětského svazu, Jugoslávie a Československa vznikly nové státy. Studená válka skončila, ale konflikty mezi etnickými skupinami a ekonomické problémy způsobily ve východní Evropě nové zdroje napětí. V roce 1995 bylo 15 západoevropských států spojeno v Evropskou unii. Tato organizace vznikla v 50. letech. Dnes je jejím cílem, aby politicky a ekonomicky sjednotila různé země Evropy. Politické členění Evropy Státy Na evropském kontinentu a k němu náležících ostrovech se nachází území 46 nezávislých států. Seznam těchto zemí může však být modifikován na základě jiných hledisek. Vyřazeny mohou být země, jejíchž menší část se nachází v Evropě, ovšem většina jejich území leží mimo Evropu a státy jako takové se pohybují v jiném kulturním rámci (Kazachstán a Turecko). Naopak na základě kulturně-politického hlediska bývá do Evropy zařazován i Kypr. Další tři státy se nacházejí na rozmezí Evropy a Asie v oblasti Kavkazu a vzhledem k nejednotnému určení evropsko-asijské hranice se mohou některé jejich části, či dokonce celá jejich území, nacházet v Evropě. Jedná se o: Kromě těchto samostatných států se v Evropě nachází tři autonomní souostroví: (Finsko) (Dánsko) (Norsko) jedno zámořské území: (Spojené království) jedno zámořské území na rozhraní Evropy a Asie: (Spojené království) tři závislá území: (Spojené království) (Spojené království) (Spojené království) další státní útvary, které nejsou všeobecně uznávány: – uznáno 108 státy světa – uznáno jen Abcházií, Jižní Osetií a Náhorním Karabachem další státní útvary na rozhraní Evropy a Asie, které nejsou všeobecně uznávány: – uznána šesti členskými státy OSN a čtyřmi státy nečlenskými – uznána šesti členskými státy OSN a čtyřmi nečlenskými – uznáno jen Abcházií, Jižní Osetií a Podněstřím – uznán jen Tureckem S výjimkou Ruska (členství 1996–2022), Běloruska, Vatikánu, Kazachstánu a mezinárodně neuznaných států jsou všechny evropské země členy Rady Evropy. Nejvýznamnějším politickým uskupením současné Evropy je potom Evropská unie sdružující 26 evropských zemí a Kypr, který je geograficky přičítán Asii, politicky, historicky a kulturně pak spíše Evropě. Části Evropy Odkazy Poznámky Reference Literatura HEJDÁNEK, Ladislav, Evropská integrita jako dialog. Související články Seznam zaniklých států v Evropě Střed Evropy Západní Evropa Severní Evropa Střední Evropa Jižní Evropa Východní Evropa Externí odkazy Kontinenty


20. 7. 2009 Rapelay Poslední jmenovaný mne podle popisu zaujal nejvíce. Nebudeme si nic namlouvat, gigabajty porna má dneska nastahované každý a kdo tvrdí, že nikdy u hentai her nikdy nemasturboval, masturbuje u nich dodnes (vylučuji, že by někdo hentai hry nehrál ;). Ale v případě Rapelay mne zaujal námět hry samotný, takže jsem se pustil do hraní nevalného anglického překladu. Jádro hry je prakticky identické, jako u ostatních her tohoto typu, na tom není moc co vymyslet. Interaktivní část spočívá ve svlékání ženy pomocí volby v menu a pak v souloži s ní, kdy je možné nastavit desítky detailů, poloh, vibrátorů a uspokojovacích technik. Grafika je také standardní, neurazí, zvukové efekty nápodobně, takže jako masturbační materiál to nějakou hodinu asi vydrží. Toliko k popisu jádra hry. O co ale jde v pozadí? Hra začíná tím, že nás zatkne policie za to, že jsme osahávali nezletilou na ulici, která si to nedala líbit a tak volala o pomoc, která přišla. Pohled na naše ruce, pojištěné řetězy, není úplně veselý, jenomže náš tatínek má hodně velký vliv a hodně peněz, takže jsme ještě týž den venku. Chceme se "samozřejmě" pomstít, protože nikdo přece nebude udávat velkého perverzáka s takovou mocí. V rámci intra sledujeme, jak hlavní hrdina, tedy my sami, stopujeme udavačskou dívenku a zjišťujeme, že žije v pěkném domku se starší sestrou a vnadnou matkou. Cíl je jasný - učinit ze všech třech sexuální otrokyně k našim hrát 1000 kám. V úvodu hry se ocitáme na stanici metra, kde sledujeme první oběť. Nastoupíme s ní do vozu a spoléhaje se na anonymitu davu, dívku řádně zneuctíme tím, že ji vysvlečeme sukni, saháme do rozkroku, na celé tělo a podobně (časem lze používat i vibrátory). Po určitém čase se dívka z našeho objetí vytrhne, opustí metro, což ale nevadí, protože ji chytíme a pak někde na záchodku pořádně odpaníme. Následuje focení v nezáviděníhodné pozici, výhrůžky a trochu té šikany. Vyjma samotného sexuálního aktu jsou veškeré akce komentovány statickými obrázky s textem. Dobrý, co dál? Tato akce se opakuje ještě dvakrát, s obměnou, že nejde o záchodky, ale o park, případně hotelový pokoj. Znásilníme tak tři ženy, což je na chvíli zábava, ale tou dobou začíná normálního hráče bolet ruka a dojde sperma. Takže co dál? Nějaký training mode? Co to má být? Byl jsem zklamaný. V menu jsem nyní mohl v několika variantách souložit s jednotlivými ženami, ale příběh se jaksi ukončil. Ukončil? Něco se mi na tom nezdálo. Začal jsem tedy hrát dál, protože z prvotního hentai lákadla se mi konečně podařilo dostat se ke gamedesignu. Zjistil jsem, že Rapelay je jakousi úchylnou verzí tamagochi. Onen "training mode" je skutečně trénink - trénujeme své tři otrokyně tak, aby nám byly co nejvíce poslušné a věrné. Ze začátku hry to člověk nevnímá, ale podle strohých menu usoudíte, že se možnosti budou teprve odemykat. A je tomu tak. Čím více a drsněji znásilnění provádíte, tím více klesá rezistence obětí, až to dospěje do fáze, kdy se jí znásilňování začne dokonce líbit a tak se z toho stává "běžný sexuální simulátor". Během hraní máme doslova desítky možností, jak svoje hrátky modifikovat a je možné najít stovky zábavných kombinací. Je nutné vodit dámy pravidelně ven a tam je na veřejnosti zostuzovat, aby jejich rezistence ještě více klesala. Dále musíme dbát na to, aby nám ani jedna žena neotěhotněla, takže podle krve na penisu snadno spočítáme plodné dny a přizpůsobujeme tomu naše hrátky. Teda je tady možnost potratu, ale známe to. Vrcholem hry je pak gang-bang, lesbické hrátky a užívání si s více ženami najednou. Křivka zábavnosti hry je tedy opticky podobná Gaussově křivce. Ze začátku nás baví masturbovat, ale samotná hra je dost o ničem. Pak začneme objevovat některé zajímavé herní mechanismy a uvědomíme si, že je hra nebývale propracovaná na standardy sexuálních simulátorů. Ale nakonec je to všechno jenom rutina. Rapelay je hra s extrémně pokroucenou morálkou, která by se neměla dostat do rukou morálně nevyspělým. Zároveň jde o sondu do nových hranic herních žánrů. Bohužel ale je hra v zásadě nudná, i když chvíli může trvat, než hráče přejde primární sexuální napětí. Nepřijde mi ale spravedlivé hru odsoudit kvůli amorální náplni. Znásilnění je odporný čin, který se v mnohém dá přirovnat k vraždě. Ovšem hry s vražděním jsou dneska normální, ba jsou dokonce adorovány, snad je jich na trhu většina. Proto moc nechápu, proč recenzenti najednou pokrytecky nasazují druhou tvář a Rapelay dají hodnocení co nejnižší. Nebo že bychomo byli už fakt tak k těm vraždám otupělí? 3 komentáře: - Anonymní3. dubna 2010 17:18 Vyborna recenzeOdpovědětVymazat - Anonymní18. května 2010 11:2 1000 8 ano , velice zdařilé , a faktem je že co je zakázané je lákavé , ale po čase se to okouká a už to tak zábavné neníOdpovědětVymazat - Anonymní20. května 2010 23:41 Bych jen nadhodil, ze neni nutny hru hrat na jeden zatah. Oni Japoci maji vubec mistama pomerne slozite hry u nihz se doba hrani pocita na mnohem delsi useky, nez je jeden vecer. Uz jen ovladani pro nekoho kdo s jejich mentalitou nema zkusenosti muze by prekvapive. Zrovna u Imusionu bych zminil treba Hako in the Box. To ma k tamagochi podstatne blize. Zapadni vyrobci to holt berou jinak. Asi kvuli svym zakaznikum.OdpovědětVymazat Recenze pekna. Jen mi chybela treba zminka o tom jak nektere chybne kroky mohou vest k uvezneni, nebo smrti. Osobne mi fiktivni nasili necini eticke potize a 3D grafiku erotickych her povazuji za tahouna pokud jde o realistickou grafiku. Holt jsou v tom penize. :)


source: wikipedia

text: Jak svět přichází o básníky je česká filmová komedie z roku 1982 a první díl básnické hexalogie režiséra Dušana Kleina. Děj Dospívající gymnazista (Pavel Kříž) s básnickým talentem a jeho kamarád (David Matásek) s talentem naopak hudebním se domluví, že napíšou a nacvičí divadelní muzikál. Ve hře účinkuje spousta známých postaviček z jejich malého města, mezi jinými dívka Borůvka (Miroslava Šafránková), s níž přijde hlavní hrdina na konci filmu o panictví. Filmový štáb a obsazení Námět: Ladislav Pecháček Scénář: Dušan Klein Hudba: Zdeněk Marat Kamera: Emil Sirotek Střih: Jiří Brožek Režie: Dušan Klein Hrají: Pavel Kříž, David Matásek, Miroslava Šafránková, Josef Somr, František Filipovský, Oldřich Navrátil, František Ringo Čech, Jiří Císler, Lenka Kořínková, Míla Myslíková Další údaje: barevný, 90 min, komedie Výroba: ČSSR, Krátký film Praha, 1982 Externí odkazy České filmové komedie Filmy z roku 1982 Filmy Dušana Kleina České filmy natočené podle knižní předlohy Filmová série o básnících Filmy o natáčení


source: fineweb

text: košík 0cena: 0 Kč Jemné nimbové mýdlo 25g Jedná se o nezávislé označení, které spotřebitelům zaručuje, že výrobky splňují stanovené sociální, ekologické a ekonomické požadavky spravedlivého obchodu. Na využívání známky dohlíží mezinárodní organizace Fairtrade Labelling Organizations International (FLO) a národní labellingové iniciativy. V současnosti nesou označení FAIRTRADE tisíce produktů, které jsou dostupné ve více než padesáti zemích světa. Rostlinné mýdlo obsahující léčivé výtažky stromu Nimba. Mýdlo je v přirozené bio kvalitě, neobsahuje umělá barviva. Obsah tuku překračuje minimalně 80%. Gramáž: 25g dnes nakupuje Zajícvěk 17 stav Raduju se jako malej Jarda jak jsem bio Zalezl jsem před deštěm a odpočívám


ano, má to být zřejmě obarvili fluoroforem nebo navázali fluorescenční sondu.


V životě člověka s hemofilií může nastat období, kdy si nebude schopen sám aplikovat předepsaný lék a zároveň nebude mít kolem...


Nemám žádný obraz ani zvuk nebo vidím jen chybové hlášení V některých případech může nastat situace, kdy televizní obrazovka zrní, není vidět žádný obraz ani slyšet zvuk nebo se na ní ukazuje chybové hlášení. Nemusí se za těchto okolností nutně jednat o závadu, a ačkoli neexistuje univerzální návod, protože každý přijímač má odlišné menu a nastavení, několik následujících obecných rad může pomoci tento stav vyřešit. Než projdete níže uvedené kroky, přesvědčte se, že ve Vaší lokalitě není hlášen výpadek televizních služeb. 1. Je-li obrazovka černá, ručně na přijímači nebo pomocí dálkového ovládání prověřte, zda je přijímač řádně zapnutý, případně zkontrolujte napájecí kabel. Nedaří-li se zařízení zapnout, vyzkoušejte přepojit napájecí kabel do jiné elektrické zástrčky nebo vyměnit baterie v ovládání. 2. V případě chybového hlášení nebo absence obrazu a zvuku ověřte, zda máte na přijímači správně zvolen vstup na anténní kabel. Tip: Při přepínání kanálů číselníkem dálkového ovladače se některé přijímače přepnou samy na správný (anténní) zdroj signálu, před prověřováním vhodně zvoleného vstupu na Vašem přijímači tuto možnost vyzkoušejte. 3. Jestliže je vše podle předchozích bodů nastaveno v pořádku, zkontrolujte přítomnost naladěných kanálů. Tip: Pro účely kontroly se můžete pokusit přepínat pomocí číselníku dálkového ovladače na čísla stanic, které obvykle fungují, nebo zobrazit jejich kompletní seznam – zpravidla k tomu slouží tlačítko EPG, Channel list, CH. list apod. 4. Vidíte-li seznam kanálů, ale při pokusu na některý přepnout se na žádné stanici nezobrazuje obsah vysílání, obrazovka zrní nebo vyskakuje chybová hláška, anebo naopak není žádný program k dispozici, vyberte další postup z níže uvedených témat podle charakteru chybového hlášení či projevu závady. Chybové hlášení No signal/Není signál/Slabý nebo žádný signál Chybí-li v seznamu kanálů vyhledané stanice a přijímač jste zatím neladili nebo nepřelaďovali, nejprve to zkuste provést. Jestliže programy v seznamu jsou, případně ladění nepomohlo, potíže mohou být způsobeny poruchou na vedení v domácnosti, trase nebo na Vašem přijímači. Připravili jsme pro tyto případy zvláštní postup, který může pomoci závadu identifikovat nebo odstranit. Pokud se chybové hlášení týká jednoho nebo jen několika kanálů, situaci řešte, jako by se jednalo o výpadek několika stanic. Mohlo na Vašem přijímači dojít ke spuštění analogového vysílacího pásma, které zůstalo nenaladěno, případně k chybě během instalace a vyhledávání kanálů. Doporučujeme postupovat podle návodu k Vašemu zařízení, popřípadě přijímač celkově přeladit. Tip: Pro aktivaci analogového a digitálního vysílacího rozsahu jsou dálkové ovladače některých televizorů vybaveny speciálními tlačítky na dálkovém ovladači s označením ATV (obvykle analogové pásmo) a DTV (digitální pásmo), případně jednou kombinovanou volbou ATV/DTV. Než začnete s laděním, pokuste se taková tlačítka vyhledat, případně se podívat na nastavení aktuálně zobrazovaného pásma do menu přístroje. Naladěné analogové pozice lze zpravidla od ostatních rozeznat písmenem „S“ před číslem kanálu v nabídce programů. Chybové hlášení Zakódovaný signál/Chyba přístupu/Check card, card problem/No access/Žádný CI modul apod. Mohlo dojít k poruše detekce vloženého CA modulu nebo došlo ke ztrátě informace o předplatném z dekódovací karty, přesto by však měly hrát kanály z volně šířené nabídky (například programy České televize). V případě výpadků kódovaných kanálů (ve Frekvenčním přehledu jsou to ty, které mají vedle svého názvu uveden symbol $) restartujte TV/přijímač přerušením elektrického napájení, a pokud programy po několika minutách nenaskočí, postupujte, jako by se jednalo o závadu na několika kanálech nebo alespoň proveďte údržbu CA modulu. Vyskytuje-li se chybové hlášení na všech kanálech, vyzkoušejte přepnout na vysílání ČT 1 s vyjmutým CA modulem. Naskočí-li tato stanice, mohl být modul chybně vložen nebo může být závada na přijímači. Zkontrolujte správnost vložení CA modulu s kartou podle návodu k obsluze Vašeho zařízení, případně pomocí něj nebo technické podpory výrobce proveďte obnovení přístroje do továrního nastavení. Jestliže žádná z uvedených rad nepomohla obnovit vysílání UPC Televize, kontaktujte nás, podíváme se společně na další možnosti řešení. Chybové hlášení Není naprogramováno Tento text je typický pro LG (smart) televizory a upozorňuje na to, že přijímač nemá naladěné nebo uložené žádné stanice v zobrazovaném pásmu. Proveďte kompletní přeladění přijímače. Tip: V některých případech mohlo dojít k nechtěnému přepnutí na jiný tuner nebo vysílací pásmo. Pokud jste si tedy jisti, že před výskytem chybové hlášky byl seznam kanálů dostupný a vysílání fungovalo, a nechcete absolvovat opětovné seřazování kanálů, pomocí tlačítka LIST se přesvědčte, že nemáte aktivní filtr na kanály z nenaladěného pásma (například analog, anténu, satelit apod.). Správná kombinace předvoleb filtru je Kabel-DTV nebo Kabel-Vše. Pomůže též návod nebo technická podpora výrobce. Obrazovka je černá (bez chybového hlášení) Jsou-li v nabídce kanálů vidět názvy jednotlivých naladěných stanic, ale žádná z nich nehraje a obrazovka je černá, postupujte nejprve podle Návodu na údržbu CA modulu, tím prověříte jeho správné vložení do přijímače nebo další související okolnosti. Některé typy přijímačů při potížích se signálem nemusejí zobrazovat chybové hlášení, pokud tedy údržba CA modulu nezabrala, ověřte přítomnost koaxiálního kabelu v zařízení. Následně ho odpojte z přijímače a také na druhém konci z účastnické zásuvky, otřete jeho koncovky do suché textilie a vraťte ho na obou stranách zpět na místo. Pokud je na vedení rozbočovač, pro jistotu ho odstraňte a připojte do zařízení i zásuvky kabel napřímo. Tip: Pokud žádné programy v nabídce nevidíte nebo je jich oproti dřívějšímu stavu jen velmi málo, pokuste se Váš přijímač přeladit nebo na něm provést obnovu továrního nastavení pomocí návodu k obsluze. Prověřte také v technické specifikaci Vašeho zařízení, že slot pro modul je označen jako CI+, na starších variantách CI nemusejí naše moduly fungovat korektně nebo se zobrazí jen omezený počet programů. V uvedeném případě nelze ani vyloučit závadu na tuneru přijímače. Pokud údržba CA modulu, tovární nastavení a správné přeladění přístroje nepomohlo, nadále žádné kanály nehrají nebo je jich jen velmi málo a ve špatné kvalitě (analogové vysílání), obraťte se na technickou podporu výrobce. Máte-li podezření na selhání DVB-C tuneru v přístroji, který je po záruce, je možné provést výměnu CA modulu za set-top box. Abyste se vyhnuli nákladnému servisu nebo pořízení nového přijímače, kontaktujte nás, poradíme Vám s dalšími možnostmi.


text: Binární soubor Binární soubor je v informatice počítačový soubor, který obsahuje jakákoliv data, která jsou následně zpracovávána počítačovým programem. Obsahem souboru jsou čísla v binární soustavě (řetězec nul a jedniček), která reprezentují jistým způsobem uloženou informaci, což může být zvuk, obrázek, video, ale i formátovaný text, databáze a podobně. Při čtení binárního souboru je proto nutné vědět, jak uložená data interpretovat. Obsah Obsah binárního souboru[editovat | editovat zdroj] Binární soubor je označení pro data, která je nutné po přečtení nějakým způsobem interpretovat. Data mohou být uložena jinak, než ve formě řady za sebou uložených bajtů (osm bitů) a při jejich čtení je nutné je správně interpretovat. Hlavička[editovat | editovat zdroj] Pokusíme-li se zobrazit uložený zvuk jako obrázek, zobrazíme nejspíše chaotickou změť bodů, která nevytváří rozumný obrázek (platí samozřejmě i obráceně). Proto binární soubory někdy obsahují hlavičku (záhlaví), která uložená data popisuje (tzv. metadata). Pomocí formátu záhlaví lze pak obvykle zjistit, jaká data jsou v souboru uložena. Například EXE soubory začínají dvěma charakteristickými znaky (MZ, NE, LE, NX, PE). V unixových systémech existuje nástroj file, který podle těchto charakteristických znaků dokáže určit, jaká data jsou v souboru uložena.[1] Vlastní data[editovat | editovat zdroj] Za hlavičkou následují vlastní data obsažená v binárním souboru. Jejich organizace je závislá na tom, jak je příslušný program zapisuje (a čte). U některých formátů je všeobecně známo, jakou mají strukturu, u jiných to známé být nemusí, případně to ani není nutné (jsou-li k dispozici nástroje, které umí binární soubor zpracovat, prohlížet a upravovat). Mezi binární soubory se známým formátem patří multimediální soubory (například GIF, JPEG, MPEG, ...), spustitelné soubory (EXE, ELF, ...) a další. Formát souborů pro uchování dokumentů textového editoru Microsoft Word (.DOC) je převážně známý, avšak jeho interpretace přesto není dokonalá, protože význam jednotlivých údajů je jen odhadován (viz otevírání těchto souborů v OpenOffice.org). E-mail[editovat | editovat zdroj] Při posílání binárních souborů pomocí e-mailu je nutné jejich obsah transformovat do textové podoby (Base64, Quoted-printable, Uuencoding a podobně), protože starší systémy pro přepravu elektronické pošty neumí přepravovat binární data. Konvertovaná podoba má však typicky větší délku, než původní binární data. Binární a textový režim[editovat | editovat zdroj] Microsoft Windows umožňuje při otevírání souboru specifikovat parametr systémového volání, který určuje, je-li soubor textový nebo binární. U souborů otevřených jako textové dochází k převodu konců řádků mezi dvojicí CR, LF na disku a LF v přečtených nebo zapisovaných datech. V Unixových systémech tento převod není potřeba, proto není nutné tyto režimy rozlišovat. Čtení binárních souborů[editovat | editovat zdroj] Pokud otevíráte binární soubor v textovém editoru, každá skupina osmi bitů bude typicky přeložená jako jeden znak. Uvidíte (pravděpodobně nelogicky) zobrazení textových znaků tak, jako by byl tento soubor otevřen v jiné aplikaci. Tato aplikace bude mít svůj vlastní význam pro každý bajt: je možné, že daná aplikace bude nakládat s každým bajtem jako s číslem, a pošle na výstup tok čísel v rozpětí 0 až 255. A nebo je možné, že bude interpretovat tato čísla v bajtech jako barvy, a zobrazí odpovídající obrázek. Jestliže se se samotným souborem nakládá jako s vykonavatelným a spustitelným souborem, tak se počítač pokusí interpretovat tento soubor jako sérii strojových instrukcí. Na čtení hexadecimálních (možné dokonce i decimálních) hodnot pro zodpovídající bajty binárního souboru se může použít hex editor. S bajty se nakládá stejně jako s jejich hexadecimálními hodnotami v hexadecimálním editoru. Reference[editovat | editovat zdroj] Související články[editovat | editovat zdroj] Externí odkazy[editovat | editovat zdroj] - http://biew.sourceforge.net – BIEW (volně šiřitelný program pro zobrazení binárních souborů)


Hukvaldský biskupský environmentální resort (HUBERT) - Církev.cz Hukvaldský biskupský environmentální resort (HUBERT) Nevyužívaný objekt v Hukvaldech projde rekonstrukcí. Vznikne z něj multifunkční centrum pro zájmové a neformální vzdělávání zaměřené na technické, řemeslné a přírodovědné obory. Publikováno: 5. 5. 2020 13:30 Realizátorem projektu je biskupství Ostravsko-opavské, kterému se podařilo získat dotaci z Integrovaného regionálního operačního programu. V budově vzniknou 4 místnosti, včetně zázemí. Maximální kapacita centra bude 118 osob. Centrum bude v provozu celoročně od 1. 9. 2021, bude bezbariérové. Pro své aktivity bude využívat kromě zrekonstruované budovy také zámecký park a Hukvaldskou oboru. Centrum je zaměřené na: kvalitní přípravu pro zaměstnání v technických, řemeslných a přírodovědných oborech, rozvoj klíčových, přenositelných kompetencí pro uplatnění na trhu práce. 1. Terénní praktika pro žáky ZŠ (3.-9. třída) a SŠ 2. Environmentální výukové programy pro žáky ZŠ (1.-9. třída) a SŠ 3. Praktické programy - dílny pro žáky ZŠ 6.-9. třída 4. Víkendová přírodovědná klubová činnost pro děti ZŠ (1.-9. třída) 5. Víkendové přírodní hrátky pro veřejnost 6. Projektové dny 7. Příměstské tábory 8. Workshopy a semináře 9. Pravidelné odpolední kroužky Cílová skupina díky projektu navštíví zvlášť ceněná území, na nichž bude moci přímo pozorovat a zkoumat přírodu. Využito bude také rybniční a pstruhové hospodářství, sady, včely, dřevařství, což umožní kompletně pochopit přírodní zákonitosti. Žadatel chce motivovat žáky k řemeslné zručnosti a to jak spoluprací s partnery projektu, tak také zapojením vlastních pracovníků (lesních pedagogů) s ohledem na výchovu potenciálních zaměstnanců.Projekt řeší rozšíření nabídky pro zájmové a neformální vzdělávání, a to se zaměřením na klíčové kompetence přírodní vědy, technické a řemeslné obory.


Úvod Informace Bokosací dmychadlo Dmychadlo a zajímavosti Kdo z vás někdy bude potřebovat stlačit vzduch a přepravit ho někam jinam, tak schválně se pokuste uhodnout, jaké použije zařízení? Pokud hádáte, že to bude dmychadlo, tak máte naprostou pravdu. V tomto článku, který si právě čtete, máte možnost získat nové informace a dozvědět se nějaké nové a zajímavé informace o tomto pozoruhodném zařízení. Co to dmychadlo vlastně je? Jak jsem uvedl již dříve v textu, tak dmychadlo je zařízení, které se používá snad ve všech průmyslových oblastech a to zejména k dopravě a stlačování plynů, ze kterých je to pochopitelně nejčastěji vzduch. Všechny typy dmychadla se dají také použít jako vývěva nebo kompresor. Možná proto mají takovou popularitu. Kde můžu dmychadlo dobře nakoupit? Pokud vás opravdu zajímá, kde že se dá takové velice kvalitní a spolehlivé dmychadlo nakoupit, za rozhodně přívětivé ceny, tak mám pro vás typ. Navštivte Pelhřimov a tam společnost Baspol, který je na dmychadla opravdu odborník, jelikož se tímto sortimentem zabývá notnou řádku let. Nekupujte levné čínské kopie, nekupujete raději kvalitu, která vám dlouho vydrží. Dmychadla od společnosti Baspol jsou to n zlepší volbou a toto mé tvrzení by jistě potvrdilo i nespočet spokojených klientů této firmy.


Předsedkyně Státního úřadu pro jadernou bezpečnost Dana Drábová se vyhýbá veřejné diskusi s Greenpeace. V pořadech ČT "Dobré ráno" a "Před polednem" měla dnes debatovat o výročí havárie v Černobylu a budoucnosti českých jaderných elektráren s vedoucím energetické a klimatické kampaně Greenpeace ČR Janem Rovenským. Paní Drábová však svojí účast ve studiu podmínila tím, že Greenpeace se vysílání nezúčastní. ČT jejímu požadavku vyhověla. Pozn. red. BL: Z minulosti jsou známy případy, kdy na ČT vyvíjeli nátlak politikové, kdo s nimi "nesmí být ve studiu", a ČT se tomuto tlaku také podvolovala. "Je příznačné, že v den výročí černobylské katastrofy si státní úředníci selektivně vybírají, se kterými občany o jaderné bezpečnosti mluvit budou a se kterými nikoliv. V praxi to ukazuje pravdivost řečí o tom, že Černobyl přispěl k větší otevřenosti jaderného průmyslu. Platí-li, že základem demokracie je veřejná diskuse, je Státní úřad pro jadernou bezpečnost pod vedením Ing. Drábové úřadem nedemokratickým," uvedl Jan Rovenský. V průběhu vysílání pořadu "Před polednem" paní Drábová na přímý dotaz Moniky Wittingerové z Jihočeských matek uvedla, že s Greenpeace mluvit odmítá, protože ředitele jejich české pobočky Jiřího Tuttera považuje za neseriózní osobu. "Základem demokratické diskuse je ale přece právě to, že diskutujete i s těmi, jejichž názory nebo argumentaci považujete za nesprávné. Osm let jsem pracoval jako vedoucí státního úřadu, který byl některými místními podnikateli tvrdě kritizován. Nedovedu si ale vůbec představit, že bych se já nebo kdokoliv z mých kolegů odmítl s některým z našich kritiků bavit. Byli jsem přece placeni i za to, abychom své osobní preference a averze nechávali před dveřmi úřadu. Pokud toho paní předsedkyně není schopná, možná by měla zvážit své další setrvání ve funkci," komentoval situaci ředitel kampaní Greenpeace RNDr. Jan Piňos. SÚJB již pět let odmítá poskytnout Greenpeace protokol z kontroly provedené ve společnosti Modřanská potrubní, a.s. Tato společnost se v roce 1996 dopustila závažné chyby při svařování potrubí primárního okruhu temelínské elektrárny, která mohla mít přímý dopad na její bezpečnost a uvedení elektrárny do provozu. Úřad pro jadernou bezpečnost v roce 2001 odmítl protokol zveřejnit. Na základě správní žaloby podané Greenpeace zrušil v roce 2003 Nejvyšší správní soud rozhodnutí SÚJB o neposkytnutí informace pro rozpor se zákonem. SÚJB obratem vydal nové rozhodnutí o odmítnutí informace. I toto rozhodnutí zrušil v listopadu 2005 správní soud a vrátil věc SÚJB k novému projednání. Úřad ale obratem své původní rozhodnutí potvrdil a věc putuje k soudu potřetí. "Chápeme, proč se paní Drábové nelíbí, že jsme jí opakovaně prokázali porušení zákona o svobodném přístupu k informacím. Chápeme i to, že naše vytrvalé úsilí získat inkriminovaný protokol jí velmi znervózňuje. Doufáme ale, že se veřejnost o těchto skutečnostech přesto dozví," uvedl výkonný ředitel Greenpeace ČR Ing. Jiří Tutter.


text: V úterý 13. prosince zahrajeme k tanci a oddechu studentům FSS. Detaily na plakátu v sekci koncerty. Odvoláváme, co se napsalo minule, a to že si už do Vánoc nevrznem. Poslední listopadový den zaduníme v Klubu Leitnerova na ulici Leitnerova 2. Začátek o půl osmé. ZVEME VŠECHNY VŘELE! Koncert posunut z původně avizovaných 19h na 17.30. Již tuto sobotu 17. září přivítáme mladé víno za kostelem v Husovicích. Příznačně na Vranovské zazní song Vranovska Street a bude to jeden z letošních posledních venkovních koncertů. Ve středu 14. 9. ve čtyři odpoledne zahrajeme na Moraváku na podporu dárcovství krve. Bloody concert! Po kapelách Tubabu, Tiditade a Marimba Mama jsme v pátek o půlnoci uzavírali první den festivalu Djembe Marathon, který se odehrával v krásném areálu u rybníka na okraji Moravského Krumlova. Moc se nám tam líbilo a dobře hrálo. Takových akcí jen houšť. Minulý pátek jsme poslali pozitivní rezonance do Toulovcova náměstí v Litomyšli, kde bylo navíc nádherné počasí a tímpádem i spoustu posluchačů. Díky. Teď se rozjedeme po dovolených, takže další štace nás čeká až 5. srpna v Moravském Krumlově.


Bezlicenční pásma přeplněna! Unie prosazuje jejich rozšíření. – Radkův→poznámkový→blok Evropská komise požaduje po národních regulátorech (v ČR je regulátorem ČTÚ) rozšíření bezlicenčních pásem radiové komunikace a harmonizaci pásem v rámci Evropské unie. Rozšíření pásem je předpokladem pro další technický rozvoj bezdrátové komunikace, zlepšení propustnosti a rychlosti bezdrátových sítí a vytvoření obchodovatelných licencí pro nově zpřístupněná kmitočtová pásma. Bezdrátových zařízení, včetně mobilních telefonů, tabletů, inteligentního ovládání a bezdrátových čidel, se v Evropě ročně prodá 40 milionů kusů a do konce roku 2015 jich bude na celosvětově v provozu přes 7 miliard. Evropská komise představila v pondělí 3.září 2012 svůj plán na řešení exponenciálního růstu datového provozu v mobilních a bezdrátových sítích tím, že umožní bezdrátovým technologiím včetně širokopásmových sdílet rádiové spektrum. Nové technologie umožňují sdílení rádiového spektra několika uživateli (například poskytovateli internetu) nebo využívání spektra dostupného mezi televizními frekvencemi i k jiným účelům. Vnitrostátní předpisy regulující využívání rádiového spektra však většinou nové technické možnosti nezohledňují, a proto hrozí, že kvalita služeb mobilních a širokopásmových sítí se s rostoucí poptávkou bude zhoršovat a nevznikne jednotný trh pro investice do tohoto druhu komunikačních služeb. Koordinovaný postup států EU ve věci sdílení spektra zajistí větší kapacitu mobilních sítí, levnější širokopásmové bezdrátové připojení a nové trhy, jako například obchodovatelná sekundární práva k určitému přidělenému spektru. Místopředsedkyně Evropské komise Neelie Kroesová, která je odpovědná za digitální agendu, prohlásila: „Rádiové spektrum je něco jako ekonomický kyslík, potřebuje ho úplně každý člověk i podnik. Pokud nám dojde spektrum, mobilní a širokopásmové sítě přestanou fungovat. To je nepřijatelné. Musíme tento vzácný zdroj využít co nejlépe, a to tak, že ho budeme používat opakovaně a vytvoříme z něj jednotný trh. Potřebujeme jednotný trh se spektrem, abychom se znovu stali globálními lídry v mobilních a datových službách a přilákali více investic do výzkumu a vývoje.‟ V rámci nového evropského programu politiky rádiového spektra (IP/12/141) dnes Komise: Zdroje z tohoto odvětví odhadují, že celosvětový objem mobilních datových přenosů poroste do roku 2015 o 26 % ročně. Do té doby bude na světě přes 7 miliard telefonů, tabletů a jiných mobilních zařízení s připojením k internetu. Další bezdrátové inovace využívající rádiové spektrum zahrnují bezdrátová čidla a dálkové ovládání inteligentních systémů (např. zhasínání světel na dálku, když nejsme doma, nebo regulace klimatizace podle aktuální teploty). Jen v harmonizovaném bezlicenčním pásmu 863–870 MHz se takových bezdrátových zařízení v Evropě každoročně prodá nejméně 40 milionů. Rostoucí poptávka po bezdrátovém připojení však začíná narážet na hranice možností dostupného rádiového spektra. Například už neexistuje žádné volné spektrum a náklady na přerozdělení spektra na nové způsoby využití jsou vysoké, zvlášť pokud mají být současní uživatelé odpojeni. Technologický pokrok umožňuje rádiové spektrum sdílet a tím i získat přístup k dodatečným zdrojům, aniž by byla ohrožena práva stávajících držitelů licencí k využívání frekvencí. Mnoho nových bezdrátových technologií je navrženo tak, aby sdílely frekvenční pásma, pro která není vyžadována licence (tzv. bezlicenční pásma). Jiná zpřístupňují další části spektra tím, že poskytují širokopásmové bezdrátové služby mezi televizními frekvencemi (v tzv. „bílých místech‟). K tomu, aby tyto způsoby sdílení spektra přinesly co nejvíce výhod, musí být odstraněny regulační bariéry a poskytnuty pobídky na úrovni EU. Zejména je nutné, aby nová regulační opatření zaručila různým uživatelům, včetně stávajících držitelů licencí, práva k společnému využívání určitého frekvenčního pásma a odpovídající ochranu proti nežádoucím interferencím. Právě probíhající inventarizace spektra podle programu politiky rádiového spektra přinese relevantní informace o využívání frekvenčních pásem a pomůže určit možnosti výhodného sdílení jak licenčního, tak nelicenčního spektra v rámci jednotného trhu. Jakmile budou tyto možnosti stanoveny, mohou být zaneseny jako standardní způsoby využití pro další geografické oblasti nebo frekvenční pásma do přehledu, který bude na základě inventarizace vypracován. Pro vytvoření tohoto pokrokového regulačního prostředí v Evropě se Komise snaží získat podporu Evropského parlamentu a Rady. MEMO/12/636 Digitální agenda: Optimalizace rádiového spektra jeho sdílením Webová stránka o přístupu k sdílenému spektru Fotografická soutěž “Wiki miluje památky” → ← Logické obvody z vodních kapek


text: Slavnosti sněženek je česká filmová komedie natočená v roce 1983 režisérem Jiřím Menzlem podle stejnojmenné knihy Bohumila Hrabala, který se před kamerou i sám objevil v epizodní roli. Film vypráví o svérázných obyvatelích rekreační osady a blízké vesnice, o jejich zálibách a vzájemných vztazích. Převážně je humorný, obsahuje ale i lyrické nebo tragické momenty. Děj se odehrává v polabské osadě Kersko, kde měl Hrabal chatu. Děj Film je spíše sledem komických epizod, v nichž vystupují kuriózní figury inspirované skutečnými obyvateli osady Kersko. To je rámováno hlavní dějovou linkou, kdy skupina sousedů honí a ve školní třídě nakonec i uloví divoké prase, o které se pak hádají s myslivci ze sousední honitby. Spor je vyřešen dohodou, že vepřové hody uspořádají všichni společně, na slavnostní hostině se nakonec ale stejně poperou. Obsazení Vedle řady jiných známých jmen obsadil Jiří Menzel do malých rolí i dva kolegy režiséry – Františka Vláčila a Jiřího Krejčíka. Ve filmu si zahráli také čtyři členové divadla Járy Cimrmana, ve kterém Menzel dříve sám krátce účinkoval. Role malíře Junka, již ztvárnil hudebník Ferdinand Havlík, byla inspirována Václavem Junkem, který v Kersku skutečně míval chatu. Externí odkazy České filmové komedie Filmy z roku 1983 České filmy podle námětu Bohumila Hrabala Filmy Jiřího Menzela


text: Přijďte se podívat na první hodinu zdarma, plavat může opravdu každý a v jakémkoliv věku. Slevy pro členy teamu, studenty a skupiny. Kromě výše uvedených sportů se věnujeme i dalším doplňkovým sportům a aktivitám (napr. běžecké lyžování, body balance, kolektivní sporty). Jsme parta bláznů, které baví sport v jakékoliv podobě. Sport, triatlon a Ironman se stal součástí našeho života a určitou formou závislosti. Díky sportu potkáváme spoustu nových tváří a kamarádů. Nebojte se přidat mezi nás. Zjistíte, že sport není jen dřina a odříkání, ale i spousta krásných okamžiků, které vám zůstanou v paměti na celý život. Pro širokou sportovní veřejnost pořádáme závody. Rovněž se snažíme vytvářet podmínky nadaným sportovcům, aby mohli ve své disciplíně dosahovat co nejlepších výsledků.


Multikulturní prostor Záblatí - Farní charita Prachatice Podpořili nás » Oprava památky – stáje Záblatí II » Multikulturní prostor Záblatí Projekt „Multikulturní prostor pro Záblatí“ cíleně navazuje na již dokončený Projekt „Oprava památky – stáje Záblatí II. část“. Hlavním cílem projektu je materiálně-technické vybavení rekonstruovaných prostor, které poslouží jako společenská místnost pro zajištění volnočasových aktivit, pro pořádání vzdělávacích a kulturních. Veřejnosti (obyvatelům Záblatí a jeho okolí) pak multifunkční místnost poslouží k pořádání kulturních a společenských akcí, výstav, přednášek či oslav životních jubileí. Projekt „Multikulturní prostor pro Záblatí“ přispívá k udržení kvality života na venkově, otevírá sociální zařízení směrem k veřejnosti. Vytváří prostor pro trávení volného času uživatelů azylového domu i občanů Záblatí. Zachovává odkaz předchozích generací, v němž byla fara považována za otevřený prostor pro rozvoj mezilidských vztahů. Tím přispívá ke zdárnému návratu sociálně vyloučených osob zpět do společnosti. Velké poděkování patří všem, kteří se na realizaci projektu podíleli, a zvláště chceme touto cestou poděkovat Ing. Jaromíru Poláškovi z MAS Malenice za odbornou pomoc a cenné rady při průběhu celého projektu.


24. 2. 2010 Mass Effect 2 Je to už pěkných pár dní, co jsem dohrál Mass Effect 2. Rozhodně nelituji koupě, jak by se z odkládání psaní o takto bombastické hře mohlo zdát. Přesto se asi zařadím mezi menšinu maličko nenaplněných hráčů. Že očekávání byla vysoká? To by bylo v pořádku. Avšak u mne asi sehrálo svou roli to, že jsem zmlsaný stylem Dragon Age, který není s Mass Effectem zrovna kompatibilní. Když se pak Ray Muzyka nechal slyšet, že Mass Effect 2 bude lepší, než Dragon Age, stal jsem se obětí absurdního úhlu pohledu na hru. První Mass Effect mne docela smetl. V tom nejlepším smyslu slova. Svět mi přišel zajímavý, postavy originální a zápletka, byť se v zásadě podobala některým dějovým prvkům Final Fantasy X, dobře podávaná a kroucená. Možnost ovlivňovat chod hry svým chováním a vědomým rozhodováním, slovy i činy - to mne na hře uchvátilo, nemluvě o velice stylové grafice a hude 1000 bním doprovodu. Komandér Shepard(ová) se vydobyla místo v mém srdci, i když se upřímně řečeno přiznám, že mi dodnes je utajeno, co na něm/ní vlastně všichni vidí. No snad se to dozvíme v trojce. Druhý Mass Effect se na celou věc dívá s mnohem větším nadhledem. RPG systém byl oholený na nejpodstatnější minimum, z čehož nemám zrovna největší radost, ale o funkčnosti není pochyb. Souboje jsou mnohem více akční a přišlo mi, že na střední obtížnost nemělo moc smysl měnit zbraně, "magii" či taktiku - prostě sypat to do nepřátel vším, co je po ruce. A jako poslední změnu vnímám až absurdní tunelovitost celé hry, která naprosto eliminuje nějaký komplexnější exploring. Hra teda obsahuje možnost "ručně" cestovat vesmírem a objevovat kouty, ale motivace, alespoň při prvním hraní, je strašlivě nízká. Nebudeme si namlouvat, že jsem z těchto změn nadšen - však jsem očekával zcela opačný směr vývoje. Ale postupem hry mi docházelo, že tyto změny byly udělané naprosto vědomě a v jistém smyslu pro dobro věci. Oholení mnoha prvků tak umožňuje se plně soustředit na příběh a dialogy, kterými je podáván. Pořád mi je ale líto, že hra se sprostě řečeno prokládá prvek střílení a mluvení s železnou pravidelností. A to mi na hře asi vadilo nejvíce. Střílím - mluvím - střílím - mluvím. Pořád dokola. Žádná změna herní náplně. Jistě, jsou tady vedlejší aktivity typu těžení materiálů z planet (a není to udělané špatně), ale motivace dělat cokoliv jiného, než plnit mise, je skoro mizivá. Za materiály si lze vylepšovat zbraně a brnění - jenže proč bych se tím zabýval, když jsem drtivou většinu nepřátel vystřílel se základními zbraněmi? Za celou hru jsem zemřel asi třikrát a určitě to bylo mou pouhou nepozorností, ne silou nebo inteligencí nepřátel. Hodnotit Mass Effect 2 jako střílečku ála Gears of War je nesmysl - totálně by pohořela. Už v prvním díle byly souboje komicky snadné, ale pořád jsem musel sem tam měnit taktiku. A jestli něco od soubojů v RPG hře očekávám, tak je to nutno využívat všech schopností postav ve správné kombinaci. A to všechno vede k tomu, že souboje, ačkoliv rozhodně nejsou nudné, jsou při svém množství na můj vkus trochu rozpačité. Chybí jim větší variabilita. Předpokládám, že na vyšší obtížnost se bude muset člověk více soustředit, ale... Nechme toho. Souboje jsou jenom prostředkem k něčemu většímu a zde Bioware odvedli poctivý kus práce, jak je u nich zvykem. Úvodní scéna, kde dojde k znovuzrození Shepard(ové) je úžasná a celý vstup do děje je jedním slovem bombastický. V současné době jenom těžko pohledat hru s filmovějším efektem. Záběry kamer při dialozích i animačkách dávají najevo, že Bioware umí pracovat se střihem a atmosférou briliantně. Dabing je naprosto fantastický a postavy si zamilujete jenom kvůli němu. Stojí za to hře věnovat těch dvacet-třicet hodin času, protože odměna stojí za to. Výsledný pocit se dá nejlépe přirovnat k pocitu, kdy jsem poprvé viděl Star Wars - pocit, že jsem něco zažil. Mimochodem - v mnoha lokacích jsem si říkal, že takový Knights of the Old Republic 3 by se šiklo. Anebo Jedi Knight 3. Několikrát jsem si nemohl odpustit myšlenku, že se procházím po Nar Shaddaa. Příběh hry je poměrně přímočarý, ale jde o formu vyprávění a komentování, která odlišuje Mass Effect 2 od jiných her. Cizí rasa Sběračů (jestli jde o český překlad "Collectors" netuším) vyhlazuje lidské kolonie, aniž by po sobě nechávali mrtvé. Celkem rychle zjistíte, že nejde o nějakou čistku, ale že Sběrači doslova sklízí lidi a odváží si je na základnu. Bohužel - jak víme už z prvních trailerů - Shepard(ová) je KIA. Ale někdo se o Sběrače musí postarat. A tak se ke zbytkům těla našeho hlavního hrdin 1000 y dostává společnost Cerberus, což je v zásadě úhlavní nepřítel. Avšak velice bohatý úhlavní nepřítel a tak po šíleně náročné a drahé operaci přivedou komandéra k životu. A už tady začíná dilema - pracovat pro nepřítele, který nás oživil - avšak bojovat proti Sběračům a zničit jejich plány s lidmi, potažmo celým vesmírem? Hra je zcela podřízena řešení morálních dilemat. Shepard(ová) samozřejmě bojuje proti univerzálnímu zlu vesmíru, avšak ne zrovna pod vlajkou, na kterou bychom měli být hrdi. Polovinu hry trávíme sestavením týmu. V partě se nám objeví někteří naši staří známí z prvního dílu, ale potkáme i mnoho dalších nových a velice zajímavých postav. Hledání postav po celé galaxii je velice zábavné, mise jsou dobře podávané a popsané, ale jak jsem psal výše - je mi líto, že je to všechno jenom jedna řežba za druhou. Zábavná, ale celkem jednotvárná řežba. Sestavení týmu ale neznamená ještě konec hry. Postupně si musíme jednotlivé členy týmu nějak dostat na svou stranu a to plněním zvláštních misí na míru. Dozvídáme se problémech jednotlivých mimozemských ras, dočkáme se uměle stvořených bytostí a jejich morální zaostalosti. Drtivá většina dialogů umožňuje tři základní cesty s různými výsledky. Navíc můžeme jednoduchými quick time eventy ovlivňovat dialogy ještě více. Moc se mi líbí, že Shepard osciluje mezi svatouškem a brutálním vrahem, i když dialogy jsou vždy napsané taky, aby jeho konání bylo ospravedlněno. Hrát za záporáka však neznamená nutně jenom zabíjet všechno, co se hne, je to naopak většinou chladné pragmatické a mnohdy sobecké uvažování, které ale v mnoha případech má důvod. Hrát za svini je tedy možné, aniž by to nutně ovlivnilo hlavní úkoly a to se mi na hře líbí. Při pomáhání své partě máme vždy poslední slovo, jak misi zakončit a je moc dobré, že pro zisk loajality musíme odhadovat, jak která činnost ovlivní postavu v naší partě. To jsem si hraní užíval. Ale zase se vracím k onomu proklatému střílení. Náplň misí, kde nešlo o čistku všeho, co se hýbe, je v naprosté menšině (dvě?). Sem tam si užijeme špehování nebo ukecávání v rámci vedlejších misí, ale krklo mne, že jakýkoliv problém měl jediné řešení - schovat se za nejbližší překážku a vyprázdnit zásobníky do cílů (za asistence dvou tří útočných "kouzel"). A pak je tady poslední finální mise, která mi doslova vyrazila dech. Liší se už jenom tím, že nejdeme do mise se dvěma parťáky, ale rovnou s celou skupinou, rozdělujeme role v rámci týmů a obecně dojde k finální konfrontaci, kdo a jak přežije, proč, kdo se obětuje a tak dále. Síla poslední mise mi dala zapomenout na všechny ostatní. Samozřejmě, že se hodně střílí, ale je to modifikované do té míry, že se střelba stává prostředkem k vyššími cíli a to i v rámci jediné, rozsáhlé mise. Tu zachraňujeme technického inženýra, tu musíme zůstat v ochranném biotickém poli a tu se musíme rozhodnout, jestli obětujeme jednoho člena posádky na ochranu civilistů. A finální boss - jakkoliv je přitažený za vlasy - mi přišel celkem vtipný a i když byl, jako celá hra, komicky snadný na poražení, užil jsem si ho. Mass Effect 2 má těžiště v příběhu, filmové atmosféře, promyšlenosti vlivů všeho na všechno, precizní dialogy (srovnání s Dragon Age není na místě - je to jiný styl vyprávění, ale jde o excelentní práci) a krásně udělané charaktery v partě. Rozpačitý jsem z toho nekončeného střílení, nepříliš rozvinutého vývoje RPG prvků a malé motivaci dělat něco jiného, než hlavní mise. Jako casual RPG je to skvělý kus, ale po prvním díle jsem čekal více. Mnohé aspekty byly vylepšeny, mnohé naopak poněkud pokaženy. Jako celek Mass Effect 2 funguje parádn eea , o tom není sporu. Je to zážitek, který v současné době nenajdete na každém rohu. Jestli je lepší, než Dragon Age? Ray Muzyka jasně šlápl vedle v PR kecech. Jsou to odlišné přístupy ke hře a Dragon Age mi je jednoznačně sympatičtější. To ale není pro Mass Effect 2 nějaká přítěž. Udělat pokračování kvalitní hry je samo o sobě velice obtížné. Očekávání jsou příliš vysoká. Mass Effect 2 je opravdu kvalitní pokračování. Vlastně - kdyby první díl neexistoval, tak bych řval orgasmem mnohem hlasitěji. Hra jasně stojí za koupi a za zahrání. Ale zbyla mi tady jedna poznámka na papíře - po dokončení hry jsem se nepustil s vervou do druhého hraní. A to asi hovoří za vše, pokud si klademe otázku, je-li Mass Effect 2 lepší, než Mass Effect 1. A na Mass Effect 3 jsem zatraceně zvědavý! P.S.: Mám ještě určité výhrady k ovládání menu, kdy je nutné najet myší na položku nahoře, pak dolů na "Choose", pak zase vybrat typ zbraní nahoře a zase dolů na "Choose", vybrat konkrétní zbraň nahoře a pak zase dole "Choose". Takových úletů v GUI je celá řada. Jak mohli udělat chybu v takhle jednoduché věci mi přijde záhadou. 19 komentářů: - Anonymní24. února 2010 11:59 naprostej souhlas se vším.OdpovědětVymazat Houba hmm-hmm. plus-minus sa da suhlasit. najlepsie je, ze ta hra je skratka tak dobra az tie negativa nie su podstatne :)OdpovědětVymazat mimochodom - stale cakam na clanok/nazor/hodnotenie/rozobranie Drakensangu! (momentalne opatrne hram uz druhy diel :)) K Drakensangu se budu muset vrátit, docela se mi vypařil z hlavy. Mám hodně témat a jedno vytlačuje druhé :(.OdpovědětVymazat @DaveOdpovědětVymazat Neprekazalo ti, ze hlavna dejova linia bola neskutocne kratka? Povedal by som, ze budovanie timu zabralo zhruba 75% herneho casu, a potom ten zvysok bol akoby ukrateny. Cakal som, ze dej ponukne ovela viac "tajomna". Dave ja vim, ze mas svoje zelezne pravidlo, ale ruku na srdce... vazne mas dojem, ze jsou dnesni hry na obtiznost normal vyzvou pro tak zkuseneho hrace, jako jsi nepochybne ty?OdpovědětVymazat Za sebe mohu rici, ze jsem hru (po nacteni pozic z prvniho dilu) hral na "Veteran" a to na X360, kde je gamepadem preci jen zamerovani o neco pomalejsi nez na mysi a prislo mi to ok. Umrti bylo dost, zvlaste ke konci. Znamy to ted jede na Insane a zabije te klidne 10x i s celou partou prvni bojovy robot. Kazdy nepritel je ti roven a muze te zabit na par ran stejne jako ty jeho. Je treba velice peclive vybirat lidi do teamu, oslabovat nejdrive nepritele "kouzly" a pak teprve plytvat naboje. Zkratka moznosti se se hrou porvat tu jsou :) K misim, ano nektere jsou klasicke, ale treba za Tali je vynikajici, za Jakoba taktez(homo homini lupus ;), bavilo me velice i nabirani Assasina, Kroganska zkouska a opetovne setkani s Wrexem, nejspise budoucim vudcem vsech Kroganu take. Konec je ovsem spickove vygradovany, strhujici a zabavny a tak to ma byt. Pribeh, jelikoz jde o prostredni dil, nejaky zazrak asi byt nemuze, ovsem neni to rozhodne zadna tragedie. Charaktery uveritelne a plasticke. Pres drobne chybky bych se nebal nejvyssich pricek hodnoceni. Jen malo her je takto velkolepych v pravem smyslu slova. 2celuloid: Byla celkem krátká, ale nepřišlo mi to zas tak na závadu, protože je k tomu 10 vedlejších příběhů, které pěkně dokreslily svět. Beru to tak, že "zabít zlouny" je hlavní motiv, ale jak se k němu dopracovat je na hráči. Ano, budování týmu je cca 75% hry, ale jak poznamenal minitroll - od prostředního dílu čekám build-up pro finále a to bylo splněno. Zaměření na postavy mi vyhovuje.OdpovědětVymazat 2minitroll: Pakliže se obtížnost na Veteran nebo Insane vyznačuje zvýšením AI, komplikovanějším řešením, jak co sejmout, tak je to v pořádku. Podle všeho jde jenom o větší zranitelnost figurky. Celé, co jsem se snažil říct je to, že i na normal bych čekal více péče. Stát uprostřed palby, ani ne ve krytu a vykydlit všechno - na to už moc nejsem. Chápu, že na myši mám lepší reakce - leč to není přece chyba hráče. Jedničku jsem na Insane dojel v pohodě.OdpovědětVymazat Mise jsou fajn, nejvíc mne pobavila asi Tali, kterou jsem si nechal na konec (nějak mne nezajímala), takže jsem tam přišel pak s Legionem ;). Víš co, ta hra má skvělý začátek a skvělý konec. To "mezi tím" bylo super, ale už ne tak bechderoucí. Vůbec nechápu, proč se v ostatních misích nemohly dít věci podobné, jako v té poslední. Shepard celou dobu mele o tom, jak "buduje tým", ale pak chodí pořád jenom se dvěma paňácema. Kdyby do každé mise bylo možné nasadi 1000 t 6-10 paňáců s tím, že přímo by se ovládali jen dva a zbytku by se dávaly rozkazy, byla by to naprostá bomba. Takhle ty mise byly opravdu fajn, zábavné, všecho - ale už to tady bylo. Neposral jsem se z nich prostě. Z té poslední skoro jo ;). Drobné chybky - no, našel jsem jich tam celou řadu. Přes zápornou AI, osekaný RPG vývoj postav, přímočarý tah na branku v příběhu, nulová motivace ve využívání mnoha herních mechanismů mimo mise a pak pár hovadin typu "Sovering se probral k životu, musíme s Normandy uletět - a tak se postavíme před jedinou zbraň celého Soveringu - čelní dělo - a budeme uhýbat s křikem". Přitom Joker původně s Normandy byl u pravoboku Soveringu a klidně mohl letět NA DRUHOU STRANU a než by se Sovering otočil, byli by pryč. Ale ne, on musí vletět přímo do hledáčku jediné a hlavní zbraně, že. Mass Effect 2 je opravdu epickou a velkolepou hrou. Jenom z ní nemám pocit, že by nějak deklasovala jedničku. Dvojka vzala to nejlepší z jedničky - dialogy a postavy - a dotáhla je zase o píď ke krystalické dokonalosti. Bohužel mi nepřijde, že by ostatní prvky byly vylepšené do té míry, aby se jednalo o hru, která by mne smetla. Je to vyleštěná jednička s novými chybami. Proto bych nedal více, než 8/10 (což je u mně pořád zkurveně vysoké hodnocení). V trojce bych si konečně přál, aby Shepardova parta "k něčemu byla". Co si budeme namlouvat - většina hráčů má svoje oblíbené postavičky, se kterými chodí dokola a pouze "loaylty missions" nás nutily mít v partě někoho jiného. Oproti Dragon Age (čímž nechci tyto žánrově odlišné hry srovnávat, jde mi jen o princip) jsem střídáním členů v aktivní partě měnil bojové taktiky, ale mnohdy jsem jen měnil pro neuvěřitelné množství vtipných komentářů všeho v okolí. V Mass Effect 2 je toto prakticky v nevýznamém množství.OdpovědětVymazat Přál bych si, aby nabrané postavy nebyly jenom paňácové čekající na to, až budu mít náladu si je vzít do party. Chtěl bych, aby některé postavy ani nebylo možné do aktivní party vzít (anebo aby to bylo možné, ale aby byly v boji prakticky nepoužitelné), aby dávaly Normandy nové schopnosti - něco jako Joker nebo doktorka (která je mimochodem moje nejoblíbenější NPC). Přál bych si, abych mohl s Normandy plánovat bitvy, opravdu vesmírné bitky na tahy v 3D prosto 1000 ru nebo alespoň jako v Homeworld / Sins of the Solar Empire. A podle postav na palubě mi to bude generovat koeficienty útoků, salvage, paliva. Přál bych si, abych víc zažil opravdovou práci komandéra Sheparda - najímat i běžnou posádku, bez které se loď neobejde (samozřejmě s tajnou postavou Glokva). Prostě rozšířit hru a ne jenom přemalovat ME1 ne bledě modro (a ještě ubrat). Tím neříkám, že ME2 není skvělá hra. Tak ona uz prave ta vetsi zranitelnost figurky, te donuti hrat takticky, protoze jinak velice rychle zemres. Cili to eliminuje stani bez krytu uprostred palby a tvuj problem je z casti odstranen ;-)OdpovědětVymazat Co se AI tyce, zacinam mit pocit, ze to je na teto generaci konzoli jen vlhky sen. Nedavno jsme vedli s kamaradem zasvedcenou debatu o AI a neni to zadna slava. Kuprikladu jsme dosli k zaveru, ze ta hypovana Kz2 ma pro vojaky skripty chovani pro danou "mistnost", ktere se pri pohybu hrace ruzne prepinaji, cim je vytvaren relativne priznivy dojem o AI kvalite. Vojaci ale pri nestandartnim chovani hrace(tzn. nejde stale kupredu) nejsou schopni ho pronasledovat mimo preddefinovanou uroven. A to hru vyvijeli od 2005. Takze pozadavek pri vyssi obtiznosti, vylepsit AI zustava snem (i u MP botu se spise pouze zvysuje jejich presnost), ktery je prozatim nedosazitelny. A buhvi jestli bude v pristi generaci... To s tim Soveringem beru jako ulitbu pro zvyseni dramaticnosti momentu, to by clovek nemohl koukat temer na zadny acni film, osobne mi to nevadilo. On totiz ME2 takovy je - akcni space opera a je to slusna jizda. Proto jsem chapal omezeni RPG prvku i odstraneni inventorare. Vse bylo uzpusobeno tempu hry, ani partu tusim nemusis mit na finale komletni, zalezi jen na tvem usudku, ze to zvladnes i tak. Jak pise nahore Mick, ta hra je proste dobra, takze se ty negativa v celkovem dojmu ztrati. Kez by bylo takovych vice(povzdech). Me tedy hra smetla, dojel jsem ji za uctyhodnych 57 hodin a nejake drobne, coz jasne naznacuje, jak jsem se v ni rochnil a plnil co se dalo. Zranitelnost figurky jenom zvyšuje frekvenci kryti (resp. snižuje frekvenci klikání na pravé myšítko - zaměřování) - zvyšuje se leda frustrace, ne taktika. Chápu (společný povzdech nad AI), že to tak musí být - ale nějak to nehodlám tolerovat.OdpovědětVymazat S tím Soveringem to beru jako úsměvnou blbůstku. Samozřejmě že z tří os po 360ti stupních si vyberou tu jedinou cestu, pro dramatický únik, ale tak nějak si to mohli odpustit ;). Hlavně, že pak tu samou loď v závěru hry v pohodě vykydlili, že ;). Ta hra je opravdu skvělá, jenom se neřadím mezi nekritické obdivovatele. Ano, kvality hry dokážou přemoci většinu chyb, já to tak beru. Ale nejsem zkrátka nadšený z toho, že je to to samé a osekané. Z toho se prostě nemůžu radovat. Heh, vazne zkus to na to Insane, a povime si jestli pomuze pouze kryti, sam jiste vis, ze treba Krogani se snazi prijit na blizko a bez poskozeni jejich armoru(nebo stitu u jinych nepratel) nemas vetsinou nejmensi sanci. Zkratka s partou musis pracovat a vyuzivat specialit kazdeho ze clenu. OdpovědětVymazat Jinak mas pravdu v tom, ze mise by se daly vymyslet variabilnejsi a vice do nich zapojit team, to by se mi taky libilo. V podstate by stacily ruzne variace na posledni misi, kde na to kapli. Snad v ME3. Na myšce se mi nestalo, že by ke mně Krogan přišel blíž, než na deset metrů. Jasně, že to bude těžší, ale že bych se víc takticky vyřádil? Nevím. Chci říci - setkání s Krogany v ME1 pro mne byl bitevní problém (na normal), tady ne. Moc jich tam jednak není a druhak jde snad o jediný příklad toho, kdy nepřátelé mají alespoň náznak nějaké taktiky.OdpovědětVymazat Snad v ME3 - no mělo to být v ME2 ;). V trojce pak nastane šokující odhalení "proč zrovna Shepard" a ekonomická nadvláda nad vesmírem (včetně vyměšování ;). Proste: INSANE alespon k prvnimu bojovemu droidovi a dej mi pak vedet ;)OdpovědětVyma 1000 zat Ted mi to docvaklo, ze ty jsi chodil za doktorkou chlastat?! :))OdpovědětVymazat Díky, už jsem se bál, že jsem divnej, když jsem nepochopil, proč tomu všichni dávaj 10/10 - já to totiž vidím velmi podobně.(http://www.misantrop.info/mass-effect-2-prvni-dojmy)OdpovědětVymazat na prvni mass effect jsem byl natesenej jako malej kluk. chyba. rpg prvky minimalni, dej ouplne na hovno, nakonec jsem skoncil po milionte u albionu, abych si spravil chut. otazkou je, jestli jsem magor, nebo jen polo-magor :DOdpovědětVymazat Hammerhead is coming...OdpovědětVymazat ray muzyka mel ale pravdu :)OdpovědětVymazat


Profil fotografa Marek Michalík | Galerie Megapixel Marek Michalík, Veřejný profil fotografa Lesní zrcadlo Počet komentářů: 1 47.1 % Moravská zemská knihovna Počet komentářů: 3 55.6 % Ve vinohradě Počet komentářů: 5 71.4 % Na zámecké zídce 49.9 % Mýtina Počet komentářů: 4 57.6 % Obilí Počet komentářů: 1 43.3 % Zámostí v modrém 52.8 % Marek Michalík offline Naposledy online: 11. 12. 2017, členem od 26. 09. 2015 178. místo podle hodnocení odborné poroty


Podívejte se: Rozhodly až penalty! Fotbalový výběr kraje po dramatu padli - Karvinský a havířovský deník Podívejte se: Rozhodly až penalty! Fotbalový výběr kraje po dramatu padli V závěru se vrátili do zápasu, ten ale nakonec stejně ztratili. Výběr Moravskoslezského krajského fotbalového svazu přišel o šanci na účast na amatérském mistrovství Evropy v irském Dublinu. Výběr Krajského fotbalového svazu Zlín (žluté dresy) v prvním kvalifikačním utkání Region Cupu zdolal na hřišti divizního Holešova soupeře z Moravskoslezského kraje 4:2 na penalty, když zápas skončil po devadesáti minutách nerozhodně 2:2. | Foto: Deník/Jan Zahnaš Svěřenci trenérů Lukáše Motala a Romana Koleniče v prvním kvalifikačním utkání Regions Cupu zdolali na hřišti divizního Holešova soupeře z Moravskoslezského kraje 4:2 na penalty a těší se na souboj s týmem z Olomoucka. Regions Cup 2002 1. kvalifikační utkání: Zlínský KFS – Moravskoslezský KFS 2:2 (1:1), 4:2 na penalty Branky: 11. Kvasnica, 58. Sopůšek – 14. Kučera, 86. Frébort Penaltový rozstřel: Horňák nedal, Frébort nedal, Chovanec 1:0, Klimpar 1:1, Klečka 2:1, Střelec 2:2, Pavelka 3:2, Václavíček nedal, Sopůšek 4:2 Rozhodčí: Hanák – Vychodil, Zapletal (Veselý). Diváci: 400. KFS Zlín: Vrba – Glozyga, Horňák, Bršlica, Juřica, Kašík, Sopůšek, Paštěka, Gojš, Goňa, Kvasnica. Střídali: Tkadlec, Chovanec, Pavelka, Miklík, Klečka, Švec. Trenéři: Motal a Kolenič. KFS Moravskoslezský: Kodeš – Frébort, Marek, Kučera, Leibl, Kolaska, Krejčí, Sasko, Václavíček, Klimpar, Slowiaczek, Střelec, Krčmařík, Macík, Švrčina. Trenéři: Sostřonek a Orel. „S přístupem i výkonem kluků jsem spokojený. I když to měli o jednom tréninku a rozcvičení těžké, poprali se s tím dobře. Sice na rozestavení nebyly z klubů zvyklý, utkání ale odehráli velice dobře,“ uvedl trenér domácího výběru Lukáš Motal. Dramatický středeční duel skončil po devadesáti minutách nerozhodně 2:2. Domácí tým po brankách Kvasnici a Sopůška dvakrát vedl, ve druhém poločase mohl soupeře dorazit, ale vyložené šance neproměnil a nakonec nechal rivala ze severu Moravy v závěru parádní ranou Fréborta srovnat. „Holt takový už je fotbal,“ krčil rameny Motal. „Za stavu 2.1 jsme měli dvě nebo tři tutovky, kdy jsme měli soupeři odskočit. Hosté vsadili v závěru všechno na jednu kartu a byla jen otázka, zda přidáme třetí gól nebo to uskáčeme, odkopeme či jim tam něco spadne. Bohužel po jedné odražené standardce to borec krásně trefil,“ povzdechl si Motal. Vítěze určila až penaltové loterii. Úspěšnější nakonec byli borci ze Zlínska, postup stvrdil v páté sérii záložník Hluku Roman Sopůšek. „Nakonec jsme byli šťastnější, ale na penalty vůbec nemuselo dojít. Pro diváky to však asi bylo dobré,“ usmál se domácí trenér. Hráče na rozstřel nevybíral, nechal to na nich. „Nikoho jsem neurčoval. Kdo si věřil, vzal si balon a šel. Asi to byla dobrá volba, když všichni až na Peťu Horňáka dali,“ prohlásil. Další zápas sehraje Výběr Zlínského KFS na Hané proti soupeři z Olomoucka. Termín ani dějiště zápasu není dosud známé. Jisté je, že se musí uskutečnit do konce května. Motal mužstvo moc měnit nechce. „Kluci, co jsou tady, si zaslouží odehrát další zápas. Uvidíme, jaký bude zdravotní stav hráčů, ale chtěli bychom, aby nominace byla stejná,“ dodal. Tým Moravskoslezského KFS dorazil do Holešova s jediným náhradníkem, přesto se soupeřem držel krok a nakonec byl i díky skvělému brankáři Kodešovi blízko postupu. V rozstřelu ale neuspěl střelec vyrovnávací trefy Frébort ani kapitán Václavíček. „Pro diváky to bylo zajímavé utkání, které se hrálo v krásném prostředí za nádherného počasí. Pro kluky, co hrají fotbal jenom pro radost, to byl určitě dobrý zážitek,“ míní hostující trenér Petr Sostřonek. Na absence některých povolaných hráčů se nevymlouval. „Někteří se zranili. Ti, co dělají u policie, si zase nemohli vyměnit šichty, ale kluci, co tu byli, odevzdali maximum,“ těší kouče třinecké mládeže. Oba týmy se na utkání Regions Cupu připravovali. „Určitě jsme tuto akci nepodceňovali. V Ostravě na Unii jsme měli dvě tréninkové jednotky. Více toho asi nešlo stihnout, protože kluky nemůžeme jen tak vytáhnout z práce, navíc mají klubové povinnosti,“ připomněl Sostřonek. Výběr Zlínska se v Holešově sešel již v úterý. Absolvoval trénink, taktickou poradu, po noci na hotelu se v den utkání rozcvičil a odpoledne šel do akce. Do Holešova za nimi dorazili i fanoušci. První půle byla vyrovnaná s jen pár šancemi. Skóre otevřel v 11. minuě slušovický forvard Kvasnica, za hosty rychle srovnal Kučera. Syn známého ligového trenéra nyní nastupuje za Frýdlant nad Ostravicí. Hodně přísná? Baroš vyfasoval červenou, první po konci profi kariéry Ve druhé půli už byli výrazně aktivnější domácí. Vedení jim vrátil v 58. minutě dorážející Sopůšek. Celek ze Zlínska pak mohl zápas definitivně rozhodnout, ale střídající Tkadlec proti brankáři Kodešovi neuspěl, po přihrávce výtečně hrajícího Sopůška zase holešovský Pavelka netrefil ve vyložení pozici míč. V jasné šanci pak selhal i Chovanec z Brumova. Severomoravané nepříjemné okamžiky ve vlastní šestnáctce přečkali a chvíli před koncem parádní ranou Fréborta do šibenice skóre srovnali. Na obrat už ale nedosáhli. Regions Cup se hraje vyřazovacím způsobem, dál jde pouze vítěz. Nejúspěšnější kraj z Česka se následně kvalifikuje na mezinárodní turnaj do Irska, který už bude mít parametry a zázemí hodnotné velkému reprezentačnímu turnaji EURO. fotbal, trenér, Evropa, Dublin, Holešov, Petr Sostřonek, Zlínský kraj, Olomoucký kraj, FC Fastav Zlín, FC Baník Ostrava Fotbal Třinácté penalty na Hukvaldech: gólmani v bahně, šok pro obhájce a mladík králem Fotbal VIDEO: Redaktor Deníku v. „kápo“ Baníku. Kdo urval penaltovou výzvu na Bazalech? Fotbal Penaltoví střelci míří na Hukvaldy. Kdo bude králem? A dorazí i bavič Kohák? Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované, v záruce Mercedes-Benz B servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Mercedes-Benz M servisní knížka, koupeno v CZ Mercedes-Benz 1.7i první majitel, servisní knížka, koupeno v D Mercedes-Benz S 500 Mercedes-Benz SLK 230 koupeno v D Mercedes-Benz CLA první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované + PRODAT AUTO