text: Obchod na korze je československý film režisérů Jána Kadára a Elmara Klose, natočený v roce 1965 na motivy novely spisovatele Ladislava Grosmana. Děj Děj filmu vypovídá o životě v Slovenském štátu během druhé světové války, kdy se obyčejný život pod vládou slovenských klerofašistů měnil a mj. probíhala arizace židovského majetku. Hlavní hrdina filmu – drobný živnostník Anton "Tóno" Brtko (Jozef Kroner), žijící v malém městečku (Humenné), dostane arizační dekret na obchod staré židovky Rosalie Lautmannové (Ida Kamińska). Tento její obchod byl však v podstatě prázdný, stará paní přežívá díky příspěvkům od židovské obce a Tóno díky své hodné povaze jí není schopen vysvětlit, proč vlastně do obchodu přišel ... Poznámky Tento film jako první československý snímek získal Oscara za nejlepší cizojazyčný film (1966). Polská herečka Ida Kamińska byla o rok později nominována na Oscara za nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli (cenu nakonec získala Elizabeth Taylorová za roli Marthy v Kdo se bojí Virginie Woolfové?). Lokace Snímek byl natočen ve východoslovenském městě Sabinově, viz fotografie z natáčení, a v pražských ateliérech. Architektem filmu byl filmový architekt Karel Škvor. Ocenění Oscar v kategorii cizojazyčný film za rok 1965 Nominace na Oscara v kategorii Nejlepší ženský herecký výkon v hlavní roli za rok 1966 (Ida Kamińska) Zvláštní čestné uznání na MFF v Cannes Státní cena Klementa Gottwalda pro Jána Kadára, Elamara Klose, Idu Kamińskou a Jozefa Kronera Cena newyorské filmové kritiky a Donatellův David pro nejlepší zahraniční film roku 1966 Cena československé filmové kritiky 1966 Zajímavost Snímek se dočkal zdigitalizované verze; světová premiéra se konala na karlovarském festivalu v létě 2017. Při té příležitosti přítomný potomek režiséra Klose vyjádřil radost a současně poukázal na znepokojivou podporu ultrapravicové strany Naše Slovensko ze strany mladých lidí. Těm by, jak doufá Elmar Klos ml., Obchod na korze mohl pomoci otevřít oči. Na vzniku digitálně restaurované kopie spolupracovali: Nadace české bijáky, Státní fond kinematografie, MFF Karlovy Vary, Universal Production Partners, Elmar Klos, Ivan Šlapeta. Finanční podporou zajistilo Ministerstvo kultury ČR. Reference Externí odkazy Československé černobílé filmy Filmy z roku 1965 Držitelé Oscara za nejlepší cizojazyčný film Filmy o druhé světové válce Československé filmy natočené podle knižní předlohy Slovenské dramatické filmy Filmy Jána Kadára a Elmara Klose Filmy o holokaustu


source: wikipedia

text: Vltava () je s délkou 430,2 km nejdelší řekou na území Česka. Pramení na Šumavě, u obce Černý Kříž, soutokem Teplé Vltavy a Studené Vltavy. Protéká mimo jiné Českým Krumlovem, Českými Budějovicemi a Prahou a ústí zleva do Labe v Mělníku. Povodí Vltavy s přítoky Malší, Lužnicí, Otavou, Sázavou a Berounkou zaujímá jižní část Čech a spolu s Labem, jehož přítokem Vltava je, vytváří systém odvodňující téměř celé Čechy. Povodí řeky je 28 090 km2 (z toho 27 047,59 km2 v Česku). Své jméno „Vltava“ řeka dostala od starých Germánů, kteří ji nazývali Wilt-ahwa – divoká voda, přičemž Germáni jméno pro Vltavu převzali nejspíše od Keltů. Etymologie Název řeky pochází ze starogermánského slovního spojení „Wilth“-„ahwa“, „divoká, dravá voda“. Ve Fuldských análech z roku 872 je tento název doložen jako „Fuldaha“ (srov. s řekou Fulda), v roce 1113 jako „Wultha“. V Kosmově kronice se roku 1125 poprvé objevuje v počeštěné podobě jako „Wlitaua“. Průběh toku Řeka Teplá Vltava, která je považována za jeden ze dvou hlavních zdrojů Vltavy, pramení na východním svahu Černé hory (1 316 m n. m.) na Šumavě ve výšce 1 172 m n. m. jako Černý potok. Jeho pramen je znám jako chráněné území Pramen Vltavy. Prvních 5 km teče severním směrem, od soutoku s Kvildským potokem v Kvildě obrací nadlouho svůj tok k jihovýchodu. Od ústí Vydřího potoka v obci Borová Lada (890 m n. m.) nese říčka název Teplá Vltava, záhy přibírá Vltavský potok, známý též jako Malá Vltava. Ten pramení v Pláňském polesí ve výšce 1 158 m n. m. Protéká Horní Vltavicí a poté v Lenoře (756 m n. m.) získává vody Řasnice, zvané také Travnatá Vltava. Za Lenorou má řeka jen nepatrný spád a vytváří v ploché krajině rozsáhlé mokřady s mnoha meandry, souhrnně zvané Vltavský luh. Zde uprostřed 1. zóny NP Šumava Mrtvý luh se v nadmořské výšce 731 m u osady Chlum stékají Teplá a Studená Vltava. Ta pramení na druhé straně hranic v Bavorsku západně od obce Haidmühle pod německým názvem Altwasser nebo Kalte Moldau. Od soutoku obou hlavních pramenných toků Teplé a Studené Vltavy pak řeka po zbytek své cesty má jméno Vltava. U Nové Pece se Vltava rozlévá do širokého a dlouhého přehradního jezera, které vzniklo přehrazením jejího toku u obce Lipno nad Vltavou. Za Lipnem protéká řeka romantickým skalnatým údolím pod Čertovou stěnou (tento její úsek se nazývá Čertovy proudy) a směřuje k vyrovnávací nádrži Lipno II, těsně před Vyšším Brodem. V úseku mezi přehradní hrází Lipno a Vyšším Brodem je koryto řeky téměř bez vody (přehrada je povinna udržovat minimální průtok 2 krychlové metry vody za sekundu), protože většina vod z Lipenského jezera je odváděna kanálem od podzemní elektrárny do vyrovnávací nádrže Lipno II. Pouze výjimečně se průtok zvyšuje – buďto za přebytku vody v nádrži, nebo u příležitosti vodáckých závodů, neboť úsek Čertových proudů je považován za jednu z nejtěžších vodáckých a slalomových tras na světě. Takové akce ovšem vyžadují průtok 20–30 m3 vody za sekundu. Za Vyšším Brodem protéká Vltava otevřenější krajinou a stáčí svůj tok k severu. Četnými zákruty protéká turisticky atraktivní oblastí s řadou kulturně historických památek, které jsou obvykle v těsné blízkosti řeky. Její tok směřuje k hradu Rožmberk, protéká městečkem Větřní a skalnatým údolím vstupuje do Českého Krumlova. Tok Vltavy směřuje odtud dále na sever, protéká kolem kláštera Zlatá Koruna, míjí bývalé keltské oppidum Třísov a obtéká skalnatý ostroh se zříceninou hradu Dívčí kámen. Pak již pokračuje rovinatou Českobudějovickou pánví k Českým Budějovicím (řkm 239,6). Zde přibírá vody řeky Malše. Za městem pokračuje tok Vltavy kolem obce Hluboká nad Vltavou a směřuje k Hněvkovické přehradě. Ta zajišťuje vodu pro Jadernou elektrárnu Temelín. Odtud až za Prahu vytváří řeka hluboké a úzké údolí, které se rozšiřuje jen na několika místech. Protéká Týnem nad Vltavou a za ním přibírá vody řeky Lužnice. Až k Týnu nad Vltavou však již zasahuje hladina dalšího stupně Vltavské kaskády, Orlické přehrady, pojmenované podle známého zámku Orlík. Jezero pohltilo i soutok Vltavy s Otavou u hradu Zvíkova. Pod hrází Orlické přehrady pokračuje tok Vltavy dále k severu. V úseku před Prahou zadržují vody Vltavy ještě další čtyři přehrady Vltavské kaskády – Kamýcká, Slapská, Štěchovická a Vranská. U Davle leží v řece Ostrov sv. Kiliána, na němž do roku 1419 stával Ostrovský klášter. V těchto místech se zprava vlévá řeka Sázava, o něco dále na okraji Prahy za Zbraslaví se zleva připojuje řeka Berounka. Po průtoku hlavním městem se Vltava teprve v Kralupech nad Vltavou vymaňuje z úzkého údolí do roviny a u Mělníka ve výšce 156 m n. m. se vlévá do Labe. Ačkoliv je Vltava k místu soutoku delší a vodnější, nese tok dále oproti zvyklostem jméno Labe. To protéká Německem a ústí do Severního moře. Před několika milióny let odtékala horní část Vltavy do Dunaje. Větší přítoky (levý / pravý, říční kilometr od pramene k ústí) Kvildský potok (L, řkm 424,1) Bučina (P, řkm 422,6) Vydří potok (L, řkm 416,8) Vltavský potok (Malá Vltava) (P, řkm 416,0) Račí potok (L, řkm 404,5) Kubohuťský potok (L, řkm 402,8) Kaplický potok (L, řkm 396,5) Řasnice (Travnatá Vltava) (P, řkm 394,3) Volarský potok (L, řkm 378,9) Studená Vltava (P, řkm 376,7) Jezerní potok (P) Olšina (L) Větší Vltavice (P, řkm 314,5) Branná (L, řkm 297,9) Polečnice (L, řkm 281,3) Jílecký potok (P) Křemžský potok (Křemže) (L, řkm 258,6) Malše (P, řkm 240,0) Dehtářský potok (L, řkm 231,9) Bezdrevský potok (L, řkm 231,0) Lužnice (P, řkm 202,2) Hrejkovický potok (P) Otava (L, řkm 169,1) Brzina (P, řkm 126,9) Musík (P, řkm 106,8) Mastník (P, řkm 104,6) Kocába (L, řkm 82,8) Sázava (P, řkm 78,3) Bojovský potok (L, řkm 75,2) Berounka (L, řkm 63,4) (viz též Seznam řek a potoků v Praze) Botič (P, řkm 55,2) Rokytka (P, řkm 47,4) Litovický potok (Šárecký potok) (L, řkm 42,7) Zákolanský potok (L) Bakovský potok (L) Plocha povodí podle zemí Vodní režim Vybrané hlásné profily: Využití Závod Horní Vltava řkm 329,54 – Přehrada Lipno I (1952–1959), plocha nádrže 48,7 km2, 725,6 m n. m. řkm 319,12 – Přehrada Lipno II řkm 233,00 – jez České Vrbné (1968), plavební komora postavena roku 2010, na místě vorové propusti postavena elektrárna. V blízkosti nová slalomová dráha. řkm 228,80 – jez Hluboká nad Vltavou (1935), plavební komora dokončena v roce 2013. řkm 210,39 – Přehrada Hněvkovice (1986–1992), plavební komora byla dokončena a uvedena do provozu roku 2010, plocha nádrže 2,68 – 3,21 km2. řkm 208,90 – starý jez Hněvkovice, 354,79 m n. m., provedena modernizace jezu s výstavbou plavební komory. Uvedeno do provozu 2017. řkm 200,41 – Přehrada Kořensko (1986–1991), plavební komora dokončena roku 2000, 2016–2017 komora modernizována. Závod Dolní Vltava řkm 159,90 – Žďákovský most řkm 144,70 – Přehrada Orlík (1954–1966), plavební zařízení pro velká plavidla (šikmé kolejové zdvihadlo doplněné v horní části plavební komorou) nedokončeno, pouze šikmé kolejové zdvihadlo pro sportovní plavidla do 3,5 t; plocha nádrže 27,3 km2, hladina max. 354 m n. m., min. 347,6 m n. m. řkm 134,73 – Přehrada Kamýk (1956–1962), s plavební komorou řkm 91,69 – Přehrada Slapy (1951–1954), výtah pro lodě (svislé nebo šikmé zdvihadlo) není dokončen, plocha nádrže 13,92 km2 řkm 84,44 – Přehrada Štěchovice (1937–1945), s plavební komorou délkově přizpůsobenou pro plavení vorů, plocha nádrže 1,14 km2 řkm 71,33 – Přehrada Vrané nad Vltavou (1930–1936) s plavební komorou, plocha nádrže 2,51 km2 řkm 62,90 – plavební komora Modřany (jez Modřany) řkm 53,70 – plavební komora Smíchov (oddělený kanál od Šítkovského jezu k jezu u Sovových mlýnů) řkm 50,50 – plavební komora Štvanice (jez u začátku ostrova Štvanice) řkm 43,50 – plavební komora Podbaba, plavební kanál Podbaba – Troja, délka 3,5 km (Trojský jez a sportovní kanál na pravé straně) řkm 35,90 – plavební komora Roztoky, plavební kanál Roztoky – Klecany, délka 1,4 km (jez Klecany) řkm 26,70 – plavební komora Dolánky (jez Dolany) řkm 17,90 – plavební komora Miřejovice (jez Nelahozeves – Veltrusy) řkm 00,90 – plavební komora Hořín, plavební kanál Mělník – Vraňany, délka 10,1 km Vodáctví Vodácky nejvyužívanější je Vltava v úseku z Vyššího Brodu do Boršova nad Vltavou. V souvislosti s velkým množstvím kempů, restaurací a dalších různých služeb spojených s vodáctvím se často o Vltavě mluví jako o nejkomerčnější řece světa. Roční návštěvnost Vltavy se v roce 2020 pohybovala kolem 130 tisíc lidí. Mlýny Mlýny jsou řazeny po toku řeky. Mrázkův mlýn – Český Krumlov, Kájovská, okres Český Krumlov, kulturní památka Krumlovský mlýn – Český Krumlov, Široká, okres Český Krumlov, kulturní památka Klášterní mlýn – Zlatá Koruna, okres Český Krumlov Stecherův mlýn – Litvínovice, okres České Budějovice Ungnadův mlýn Královcův mlýn (208,95 km) – Týn nad Vltavou-Hněvkovice, okres České Budějovice Fiedlerův mlýn (208,95 km) – Hněvkovice, okres České Budějovice Seznam vodních mlýnů v Praze při Vltavě Dol – Máslovice, okres Praha-východ Zámecký mlýn – Hořín, okres Mělník, kulturní památka Výstavy 2022 Vltava - proměny historické krajiny, Fakulta stavební ČVUT v Praze, 8. únor – 7. duben 2022. Výstava je zpracována v rámci projektu MK ČR NAKI DG18P02OVV037 „Vltava – proměny historické krajiny v důsledku povodní, stavby přehrad a změn ve využití území s vazbami na kulturní a společenské aktivity v okolí řeky“.Výstava je putovní a zatím byla reprízována v těchto místech: Muzeum Klučenice, 26. 6. – 31. 8. 2022 Slapy, 3. 9. – 11. 9. 2022 Davle, 15. 9. – 14. 10. 2022 SOkA Příbram, 26. 10. – 30. 11. 2022 Krásná Hora nad Vltavou, 2. 12. 2022 – 10. 3. 2023 Středočeské muzeum v Roztokách u Prahy, 5. květen 2023 - 1. říjen 2023 V kultuře Vltava – symfonická báseň Bedřicha Smetany z cyklu Má vlast, která hudebně ztvárňuje tok řeky Alegorické sochy Vltavy, například: kašna zvaná Terezka – klasicistní od Václava Prachnera, v Praze na Mariánském náměstí bronzová Alegorie Vltavy a jejích 4 přítoků – secesní socha od Josefa V. Pekárka na Dětském ostrově v Praze Alegorie Vltavy od Józy Nováka na Podolské vodárně v Praze Alegorie Vltavy od Břetislava Bendy na nároží Vojenského zeměpisného ústavu v Praze 6 (spolu se sochou Alegorie Dunaje na protějším nároží) fontána Faun a Vltava – keramická plastika, Olga a Miroslav Hudečkovi 1984, stanice metra Vltavská Odkazy Poznámky Reference Literatura Související články Osobní vodní doprava na Vltavě Povodeň v Česku (2002) Přívozy na Vltavě Seznam mostů přes Vltavu Seznam pražských mostů Splavnění střední Vltavy Vltavská kaskáda Vltavín Externí odkazy Album současných a historických fotografií řeky Vltavy Hlásné profily Povodí Vltavy Potenciál splavnění vltavské vodní cesty (CityPlan 2004–2005) Kilometráž Vltavy (vodácká) VÚV T.G.Masaryka – Oddělení GIS – Charakteristiky toků a povodí ČR (Vltava, Teplá Vltava) Vltava (Cyklus České televize Vodácká putování) – video on-line v archivu ČT Seznam vodních elektráren na Vltavě Horáčková J., Ložek V., Beran L., Juřičková L., Podroužková Š., Peterka J. & Čech M. (2014). „Měkkýši údolí Vltavy (Čechy). Mollusc fauna of the Vltava River valley (Bohemia)“. Malacologica Bohemoslovaca 13: 12–105. Řeky v okrese Prachatice Řeky v okrese Český Krumlov Řeky v okrese České Budějovice Řeky v okrese Písek Řeky v okrese Příbram Řeky v okrese Praha-západ Řeky v Praze Řeky v okrese Praha-východ Řeky v okrese Mělník Řeky na Šumavě Řeky v Šumavském podhůří Řeky v Českobudějovické pánvi Řeky v Táborské pahorkatině Řeky v Benešovské pahorkatině Řeky ve Středolabské tabuli Přítoky Labe Vodní cesty třídy IV Vodní cesty třídy I Vodstvo Českých Budějovic Vodstvo v Pražské plošině Praha 1 Praha 2 Praha 4 Praha 5 Praha 6 Praha 7 Praha 8


Hypované hry mají ten problém, že se na ně kouká mnohem přísněji, než na ostatní. Dead Space není titul, který by byl hypovaný klasicky, třeba jako Crysis nebo jiné hry, které pak stály za starou bedlu, ale určitá reklama mimo marketingové oddělení tady proběhla. Tak například - Dead Space je hra údajně tak krvavá, že ji chtěli v japonsku zakázat nebo cenzurovat. Nepovažuji za úplně logické, aby se v zemi, která nám dala Battle Royale, Resident Evil a Pokémony, dělaly nějaké akce na omezení násilí ve hře, ale každopádně teda nemohu říct, jestli se mi do rukou dostala verze plná nebo osekaná. Co ale můžu říct - je to hodně krvavé. Přímo invenčně násilné. A za druhé - je to zábava. Dead Space je klasický survival horror, který přesně kopíruje Resident Evil 4 v novém, scifi settingu a kombinuje jej s příběhem inspirovaným Alien filmy. Nečekal jsem originalitu, ale mohli předvést víc, to je asi fakt. Každopádně samotná hra je to, co vystřeluje Dead Space opravdu vysoko. Hlavní hrdina se jmenuje Isaac a je jeden ze tří členů záchranné posádky, která má zjistit, co se stalo na těžební lodi USG Ishimura, která se zničehonic odmlčela. Samozřejmě je to tím, že při těžbě asteroidů narazili dělníci na vetřeleckou formu života, která vyhladila skoro celou posádku. Zbytky přeživších nacházíte v různě velkých kusech, sem tam dokonce najdete i někoho živého, jako třeba šíleného vědce, který vetřelce považuje za další krok evoluce v božím plánu. Potkáte také svou bývalou přítelkyni, ale veškeré dění na palubě budete sledovat hlavně skrz nalézané záznamy v denících a to formou textovou, zvukovou a mnohdy i obrazovou. Ačkoliv vám tedy od začátku hry je jasné, o co jde, je zábavné sledovat vývoj událostí, které předcházeli stavu, ve kterém se nalézáme. Slyšíme třeba záznam deníku doktorky, jak si nevi rady s postiženými pacienty, které musí připoutávat k lůžku. Stejně tak sledujeme těžkou práci s rozhodováním kapitána stanice, jak naložit s prvními mrtvými a tak dále. Hlavní pointou hry je tedy neuvěřitelně sugestivní atmosféra, která nepovolí ani na vteřinu. A i v okamžicích, kdy si myslíte, že máte situaci pevně pod kontrolou, najdete nové prvky, které vaše soustředění udrží v maximální možné míře. Tohle se nedaří docílit mnoha hrám, ať jsou sebevíce horrorové nebo krvavé, obvykle narazíme na hromadu klišé, které hru zevšední a zombákům se budete tak leda smát. Dead Space se to daří skvěle a je to důvod, proč si hru zahrát. Obsah hry je v zásadě jenom střílení. Sice můžeme trochu zkoumat prostředí a za nalezené peníze si kupovat lepší výbavu či si vylepšovat tu stávající (dost v duchu Resident Evil 4 právě), ale přímá konfrontace s nepřáteli je v jasné převaze. A je zpracovaná naprosto skvěle. Například hned ze začátku je zbořeno klišé všech 3D akčních her - headshot = smrt. To tady nefunguje. Většinu nepřátel likvidujete pár přesně mířenými ranami do končetin, třeba taková rána do ramene nepřítele odzborjí, zpomalí a druhou ranou do druhé paže jej naprosto eliminujete. Tento vtipný prvek dává hře odlišnou příchuť. Napovídají také tomu zbraně. Nesetkáme se zde s klasickými pistolemi či puškami, ale spíše s modifikovanými těžbařskými nástroji, které mají schopnost sekat skálu - takže jsou ideální pro trupikizaci hromad nepřátel. Také vám ve vypjatých situacích notně pomůže schopnost uzavírat nepřátele do stáze, což má praktický dopad ten, že se jejich pohyb zpomalí a vy můžete v klidu zaměřit klouby a oddělit je od těla. Samozřejmě, že můžeme pumpovat plazmu i přímo do těla, což nakonec vede k smrti subjektu tak jako tak, ale krom toho, 1000 e si vyplýtváte absurdní množství vzácné munice, mnohdy tak na sebe ušijete past. Mnoho nepřátel po ustřelení nohou nebo hlavy přeformuje svůj vzhled (vyrazí jim z obnažené rány další úd) a dá vám mnohem víc zabrat. A to se mi moc líbí, že vás hra prakticky trestá za špatné hraní na několika úrovních. Design nepřátel a veškerého prostředí je velice dobře zvládnutý. Většina nepřátel je naprosto unikátních a když vidíte běhat po stěně zmutované mimono s vražednými úmysly, má to něco do sebe. Rovněž systém rozmnožování soudobé biology doslova šokoval. Létající vetřelec si sedne na libovolnou lidskou mrtvolu, vrazí do ní své vejce a po několika vteřinách tady máme nový kus na odstřel. Během celé hry navštívíme postupně veškeré části těžební stanice, takže uvidíme obytné prostory, biologickou laboratoř, malou farmu na pěstování zeleniny, zbrojnici a tak dále. Ačkoliv základní kameny stavby levelu jsou velice podobné (však je to v rámci jedné stanice), nacházíme unikátní architektonické prvky, které se nám zapíšou do paměti. V každé části lodi jsme v zásadě nuceni opravit esenciální část vybavení - generátor kyslíku, automatickou obranu proti asteroidům, medicínské zařízení. Ke konci hry se sice nemohu zbavit jistého pocitu stereotypu, ale jelikož každá kapitola trvá necelou hodinu, je to naprosto v pohodě. Tím jsem se dopracoval k délce a obtížnosti hry. Nejsem ještě zcela na konci, z celkových dvanácti kapitol mám za sebou devět, ale jsem jistě ve fázi hry, kdy si mohu dovolit jakési předčasné uzávěry. Zatím to vypadá, že celou hru lze na normal obtížnost dojet za 10-15 hodin, což není mnoho, ale vzhledem k tomu, že jde o konstatní napětí, je to celkem dost. Také se po dohrání teprve patrně ukáže, jestli lze hrát hru znova se stávajícím vybavením - a já doufám, že ano. Počet vylepšení jednotlivých zbraní a výbavy je omezený a já bych moc rád viděl vytuněné jiné zbraně, než používám momentálně. Tím by se zvýšila replayability a to je jedině dobře. Resident Evil 4 jsem také poprvé dojel za 21 hodin, ale od té doby jsem jej ještě minimálně pětkrát dohrál (pochopitelně v nesrovnatelně kratším čase). Předpokládám, že tato možnost tam tedy bude, je to zvyk u všech survival horrorů. Co se obtížnosti týče, občas si říkám, že jsem to mohl dojet poprvé na easy. Ne snad proto, že bych často umíral (naopak, umírám velice zřídka) nebo že bych měl problémy se zabíjením hord nepřátel, ale spíše kvůli frustraci, kdy nepříliš opatrným hraním vyplýtvám mnoho munice, musím pak hledat o 1000 bchod, složitě se k němu dostávat a pak zase běžet zpátky - je to frustrující, i když si za to mohu částečně sám. Částečně píšu proto, že hra utrpěla na ovládání. Drtivá většina prvků je na klávesnici a myši zvládnutá bezchybně, ale na přesné zaměřování. Hra je k dispozici také pro XBOX 360 a Playstation 3, kde díky analogovým páčkám na gamepadu jsme trochu omezeni v rychlosti a přesnosti reakcí. Převést ovládání na myš tak, jak jsme u PC zvyklí by znamenalo drastické snížení obtížnosti (pamatujeme si například Vice City - PS2 vs PC), takže autoři do hry vložili systém deakcelerace myši. Špatně se to popisuje - zkrátka - rychlá otočka o 180 stupňů je naprosto v pohodě, ale když potřebujete na dálku zaměřit o pár milimetrů, myš jakoby přestane slyšet na pomalý pohyb. Už jsem se s tím setkal u více konzolových remaků, je to normální. Ale rozhodně nezvyklé, když z ultrapřesného snipování ve Far Cry 2 přesedláte na poněkud zabržděnou myš v Dead Space. Nemohu se také zbavit dojmu, že na klasickém 4:3 monitoru máte značnou nevýhodu oproti širokoúhlé televizi, protože zkrátka "méně vidíte". Může za to také nezvyklý FOV pohledu na věc, na který si sice zvyknete, ale trvá to. Zejména v úzounkých chodbách nebo v prostoru bez gravitace budete myší švenkovat jak o život. Poslední výtka je - nemohu tomu uvěřit - bossové. Je jich málo, nejsou těžcí na zabití, ani extra zábavní, nejsou výzvou a prostě - survival horrory jsou přece o obrovských boss battles a ty v Dead Space prostě chybí. Škoda. Krvavost hry je opravdu velká, prvoplánovitá, přehnaná, ale po většinu času zábavná. Sledovat hromady rozsekaného masa, ze kterého vypadávají červi a zhnisaná krev - to jsem neviděl v mnoha hrách takto dobře udělané (vlastně v žádné). Stejně tak, když vás dostane nějaký nepřítel efektně zblízka, stanete se svědkem opravdového krutomasakru na Isaacovi, oddělování končetin po kloubech, roztržení vejpůl nebo moje nejooblíbenější - malá hlavobotnice se na vás přisaje, ukousne krk a vleze do vaší páteře, takže dál bloumá po chodbách Isaac, jako zombie (bohužel nehratelně). Autoři se neskutečně vyhráli se zbraněmi, kterými můžeme porcovat nepřátele takřka ve všech úhlech a směrech, když máte dostatek munice, můžete se ukájet i na mrtvolách. Řezničina v téhle hře je zkrátka a dobře velice zábavná pokoukaná, která sice účelově překračuje hranice vkusu, hnusu a brusu, ale krom toho, že to znás vychovává krvežíznivé vrahy tomu není co vytknout. Schema hry je přibližně takové že první hodinu se budete lekat, protože to je děsivé. Další hodinu si na to zvyknete a přestanete se lekat. Další hodinu se ale do hry ponoříte tak, že tak trochu zapomenete na to, že jste si na to lekání zvykli a začnete se zase lekat. Těch osm hodin hraní jsem zatím rozdělil z časových důvodů na dva večery (dneska předpokládám, že k tomu sednu a dotáhnu posledních pár kapitol do konce) a schéma bylo stejné. Řemeslně skvěle zpracovaný horror, dokáže ponořit, uspokojit, pobavit. Nejsem fanouškem slaboduchých drasťáren (i když Postal považuji za ujetě zábavnou hru, byť notně pubertální), ale Dead Space je silnoduchá drasťárna. Nebýt opravdu klišé příběhu, doladěného ovládání a pořádných bossů, dal bych 9/10. Na metu nejvyšší by hra musela přinést nějakou obecnou invenci, ze které si sednu na zadek, přiliš tady křičí "vykrádáme Resident Evil 4". Ale vykrádají ho velice dobře, takže mou v podstatě finální známku 8/10 berte tak, že je to jasné doporučení ke koupi ať už pro PC nebo pro konzoli. Dokonce i já jsem si dal hru do košíku, ačkoliv mne to před vydáním hry ani ve snu nenapadlo. Ale ono to za to opravdu stojí. A to přesto, že v tom mají prsty Electronic Arts. P.S.: Ještě jsem chtěl říct, že hra disponuje celkem dementě zpracovanou mapou, ale zároveň máme k dispozici GPS, která nás neomylně provádí překoplikovaným prostorem úzkých chodbiček a výtahů. Nemůžu říct, že jde o zjednodušení, ale rozhodně se tím eliminuje frustrace, že jsme v temné chodbě přehlédli temnou odbočku. Takže ano - takto by šlo. Takovýto zlepšovák nepovažuji za krok zpět z hlediska obtížnosti.


Brit Care zlepšuje kvalitu života vaší kočky.


17. 8. 2016 Star Fox Assault Další hra z GameCube, která mne ve své době naprosto minula. Nikdy jsem nebyl extra fanda Star Foxe, ale nyní, jak jsem nedávno zmínil, je motivace ke hraní daná zájmem mého syna, takže jsem s radostí oprášil druhý gamepad a pustil se do díla! Star Fox Assault pokračuje v nastolené tradici stříleček, avšak nabízí mnohem více variability. I když hru vyvinulo Namco, mám podezření, že použili stejný engine, jako RARE ve Star Fox Adventures, kde se rovněž vyskytuje několik velice podobně vyhlížejících létacích pasáží. Ale nelétáme jen ve vesmíru, kdepak! 15. 8. 2016 Star Fox Adventures Bylo to až někdy v roce 2007, kdy jsem si ke svému tehdy zbrusu novému Wii pořídil GameCube příslušenství, tedy memory kartu a gamepad (na který dodnes nedám dopustit). Hlavním důvodem byla pochopitelně Zelda, přesněji řečeno vynikající Wind Waker. Jelikož jsem do té doby nikdy GameCube neměl, začal jsem pochopitelně pátrat po dalších peckách tohoto stroje. Krom Eternal Darkness, Battalion Wars, Metal Gear Solid Twin Snakes, Mario Kart Double Dash a Metroid Prime jsem došel ke hře Star Fox Adventures. 17. 7. 2015 Metroid Prime Žánr FPS není Nintendu úplně cizí, přičemž by bylo dobré dodat, že se od počátku věků nesnažili konkurovat PC scéně a raději si dělali tak nějak po svém, jako obvykle. Náznaky se objevili již na platformě SNES, která díky proslulému Mode7 režimu uměla evokovat trojrozměrný svět, čehož využívaly hry jako Mario Kart nebo Pilotwings, tedy v jakémsi third person režimu. Vydání Wolfensteina 3D a posléze Dooma bylo ovšem pomyslným maximem, co platforma mohla nabídnou a tak se s nadějí hledělo k další generaci. 14. 11. 2010 Eternal Darkness: Sanity's Requiem Gamecube má pohnutou minulost, ale jestli máme vybrat deset her, které tvoří z této konzole nutnost pro každého milovníka her, nesmíme zapomenout na Eternal Darkness. Bohužel, přes velice pozitivní kritiku novinářů i hráčů se neprodalo dost kusů na to, aby se hra zapsala nějak hlouběji do našich srdcí a tak mnoho z vás jistě neví, o jakou pecku přicházejí. Autory jsou Silicon Knights a hra vyšla v roce 2002. Bez zajímavosti není, že hra původně měla vyjít pro Nintendo 64 (jak jsem pochopil, tak pro neúspěšné rozšíření 64DD). Eternal Darkness jsem bohužel nikdy nedohrál, když se nyní pídím po materiálech, nedostal jsem se ani do poloviny hry. Důvod, proč se o ni chci krátce zmínit je jednoduchý - Eternal Darkness je jeden z dobrých příkladů hry, kdy se hra snaží (a často se jí to daří!) vystoupit z obrazovky do našeho pokoje. Umocnění herního prožitku v žánru survival horror je tak dotaženo téměř k naprosté dokonalosti. A ono "téměř" můžete vypustit. Daný koncept se totiž v žádné jiné hře co vím neobjevil. Na první pohled nemusí jít o nic převratného. Koncept pevně dané externí kamery, kdy v 3D prostoru sledujeme naši postavu známe už od Resident Evil Code Veronica a mohlo by se tak snadno stát, že bychom si hru pomýlili za klon této klasické série. Ono styčných bodů je docela dost. Hlavní postava běhá, zabíjí příšery a řeší hádanky pomocí sběru a kombinace předmětů. Byla by ale zásadní chyba hru zařadit do stejné škatulky a zapomenout. Příběh hry je koncipovaný celkem jednoduše. Hlavní hrdinka Alex se vydává do vily svého dědečka, kterou nachází překvapivě opuštěnou. Po prozkoumání všech prostor se dostane ke knize "Tome of Eternal Darkness". Při jejím pročítání se stane zvláštní věc - Alex prožije část života římského centuriona Piouse z roku 26 před Kristem. Díky těmto zážitkům dávno mrtvého římana Alex zjistí, že kniha má několik částí, které postupně odhalují životy dalších deseti postav v různých časových obdobích. Podíváme se tedy například do let 1150, 1760, 1952 a třeba i 1991. Pokaždé se chopíme role jiné postavy a z toho vyplynou i specifika daného časového období a možnosti postavy. Nevyhneme se ani různě pokročilé magii. Tímto pojetím je Eternal Darkness snadno odlišitelný od Resident Evil série přes podobnost žánru. Všechny tyto postavy mají spolu společnou vazbu na knihu Tome of Eternal Darkness a Alex si tak dohromady skládá jednotlivé střípky minulosti. Celkem záhy zjistíme, co je vlastně smyslem celé knihy, ale teprve rozpředení všech dvanácti nití příběhu uzavře příběh Alex v roce 2000 v opuštěné vile, kde původně čekala svého děda. Eternal Darkness je prostě klasická akční adventura, kterou stojí za to hrát pro neopakovatelnou atmosféru. Je mi jasné, že takto stručný a suchý popis, navíc ode mne, který hru nedohrál, není tím lákadlem. Ani nemá být. Lákadlo je skryté ve hře samotné, protože disponuje něčím, co není na první pohled patrné. Jenže když to tady otevřeně napíšu, přijdete o motivaci se ke hře dostat, jelikož právě moment překvapení je klíčový. Čím méně o hře víte, tím více si ji užijete. Takže nyní to máme jako v gamebooku. Buď teď hned přestanete číst s tím, že si hru v nejbližším možném okamžiku pořídíte a zahrajete. Anebo si svatosvatě slíbíte, že se po hře nikdy pídit nebudete a tak si smlsnete na pikant 7d6 ních detailech Eternal Darkness. Předpokládám, že většina z vás od obrazovky neodešla a pokračujete ve čtení. To je patrně i důvod, proč se hra netěšila ve své době komerčnímu zájmu. Všichni hráči tak nějak předem věděli díky recenzím, do čeho šli. A když si to živě představili na papíře, tak neměli chuť se do ní pouštět. Možná ze strachu, možná z pocitu zbytečnosti - nevím. Já měl to štěstí, že jsem se ke hře dostal až s konzolí Wii, na které jsem si chtěl doplnit vzdělání několika Gamecube hrami. Udělal jsem to jednoduše - podle několika žebříčků jsem si vytipoval top ten hry, ty jsem si pak koupil nebo půjčil a bez jakéhokoliv varování nebo přípravy jsem se do nich pustil. A právě u Eternal Darkness jsem se tak dočkal perfektní ztráty panictví. A vám doporučuji to samé - nekoukejte se na žádné Wikipedie nebo Youtube, bez rozmyslu si hru co nejdříve zahrajte a uvidíte, o čem píšu. Pořád tady? Tak co s váma. Eternal Darkness disponují speciální systémovou vlastností, která se nazývá "sanity", česky tedy něco jako příčetnost ve smyslu duševního zdraví. Nepřátele, které ve hře potkáváme, můžeme likvidovat různými zbraněmi a klasicky i oni nám mohou ubírat zdraví. Krom toho má ale naše postava ukazatel příčetnosti, který klesá s tím, jak na nás nepřátelé civí. Narušují tak naši duševní rovnováhu a jedna z možností, jak se této prakticky nevyhnutelné ztrátě bránit je vymlacovat z nepřátel duši brutálními dorážkami, kdy jejich těla totálně zrušíme. Jakmile ale ukazatel příčetnosti klesne moc nízko, naše postava začne mít různé halucinace - nejčastěji audiovizuální. Jak jsem naznačil výše, jde o systémovou vlastnost, takže krom scénářem daných situací zažíváme horror čistě v závislosti na herním stylu kdykoli a kdekoli. Z počátku to bud 1000 ou různé šeptající hlasy, výkřiky, divně zaostřená kamera, časem kapající krev ze stropu. Dokáže to pěkne našponovat atmosféru hry a soustředění na herní výkony, ale ještě nic extra zajímavého. Opravdová síla hry se projevuje v okamžicích, kdy takzvaně vystupuje z obrazovky do hráčova pokoje. To jest efekty jako vypnutí televize, ztlumení či naopak zvýšení hlasitosti reproduktorů (zde nelze upřít inspiraci Kojimovým Metal Gear Solid), náhodné časové skoky v rámci děje hry, převrácené ovládání... ono obecně se ty drsnější projevy šílenství projevují jako herní bugy, u kterých není na první pohled patrné, že jde o bugy. V jeden okamžik přestane reagovat gamepad a na obrazovce svítí nápis dožadující se jeho zapojení. Anebo naše postava chodí po stropě vzhůru nohama. Anebo se začne propadávat do podlahy. Nebo prostě přijde o hlavu. Anebo si ji rovnou ustřelí při pokusu o jinou činnost. Všechny tyto efekty, co jsem zde popsal, jsou jenom zlomkem všech nápadů, které Silicon Knights vymysleli, aby rozšířili koncept survival horroru. Okamžiky, kdy jako hráč strnete stylem "Co to kur..." jsou v Eternal Darkness nejcennější. Hra umí totálně překvapit. Faktor toho, že si nejsme jisti, kde končí realita. Faktor toho, že hra na chvíli poruší pravidla, na která jsme zvyklí a že nás vykolejí. Toho si na hře cením nejvíc a proto ji doporučuji s palcem nahoru. Ve skutečnosti jsem ale uvnitř maličko nespokojený. Totiž - když jsem hru poprvé hrál pořádně a následně jsem s kamarádem (který mi hru půjčil) konzultoval dosavadní zážitky, dostalo se mi poměrně barvitého a uvěřitelného vyprávění, co mne ve hře ještě může potkat. Například mi bylo tvrzeno že: hra umí nenávratně spadnout do BSOD, hra maže náhodné sejvy na memory kartě, že hra umí poškodit vlastní save, že je občas nutné uložit a znovunahrát pozici, i když jsme neudělali žádný pokrok. A tak dále. Musím na rovinu říct, že mne tyto uvěřitelně vymyšlené pohádky ke hře přikovaly ještě více. Hrál jsem zásadně s vytaženou memory kartou (pouze pro účely načítání a ukládání pozice jsem ji do Wii vložil) a dokonce jsem si kvůli tomu koupil i druhou a pravidelně jsem je střídal. Ztrátám příčetnosti jsem se vyhýbal jako čert kříži a celkově styl hraní se blížil perfekcionismu "bez ztráty kytičky", protože jsem se bál, co by mi mohla hra v konzoli udělat. Navíc jsem věděl, že hra byla dělaná pro Gamecube a čert ví, co by nějaký hrou vyslaný signál udělal ve Wii, přestože jde skoro identický hardware. Prostě mne to bavilo. Pamatuji si, že v nějakém okamžiku jsem si se hrou nevěděl rady a tak jsem se začal pídit na internetu. Při té příležitosti jsem si chtěl rovnou i ověřit některé efekty při ztráty příčetnosti a tak jsem velice rychle zjistil, že můj dobrý kamarád prostě kecal. Nevyčítám mu to - vymyslel si přesvědčivé argumenty, které do konceptu hry zapadly a v podstatě mi tím hru vylepšil. Já si myslel, že Silicon Knights mají koule na to, aby principy přechodu televize-hráč dotáhli až do této fáze. Faktem je, že pak jsem hru odložil na neurčito. Na závěr ale přece jenom poznámku. Pokud jste se náhodou rozhodli hru i nyní vyzkoušet po té, co víte její velké tajemství, mám pro vás zprávu. Ne všechno, co jsem v předchozích odstavcích napsal, je pravdivé. Je docela dobře možné, že jsem žádného kamaráda, co mi nakukal spousty věcí, 1000 neměl. Anebo možná měl, ale ne všechny vyjmenované věci jsou z jeho hlavy. Jestli mi rozumíte - je-li tady šance, že byste se do hry ponořili, tak ve bych ve vás rád zanechal pocit, že při hraní této hry o něco doopravdy jde. Ale taky dost dobře možná kecám. P.S.: A ještě něco. V posledním Retrogameru jsem se dočetl zajímavost. Nintendo zabudovalo do hry Earthbound (Mother 2 v Japonsku) pro SNES speciální ochranu proti pirátským kopiím. Při startu hry se objevilo varování, že hrát nelegální kopie je opravdu vážný zločin, ale hra samotná se dala hrát normálně. Ve hře se posléze začalo vyskytovat větší množství nepřátel, kteří byli rovněž mnohem tužší. Vrcholem ale byl finální boss, což byla záležitost třeba třiceti hodin čistého času. Hra nechala hráče bosse porazit, ale těsně po vítězství smazala hráčův save a následně restartovala konzoli. Já jenom říkám, že Silicon Knights měli relativně volnou ruku ze strany Nintenda. Kategorie GC Napsal davesade 6 komentářů: 27. 6. 2008 Doporučené hry pro GC Lidé se mne často ptají, jaké hry bych jim doporučil pro Nintendo GameCube. Tady je rozdíl GameCube proti konkurenci. Her je mnohem méně, ale obvykle jde o opravdu dobré záležitosti. Doposud jsem shromáždil seznam těchto her, které by měl mít povinně každý majitel GC v knihovničce. Nejde nutně o "desítkové" tituly, ale o hry, kvůli kterým má smysl si GC koupit. A hry, které má smysl si koupit samozřejmě - kdybychom zabrousili do nelegální sféry, tak her vhodných k zahrání je více. Ještě ale dodám, že Nintendo Wii je s GC plně kompatibilní (ale musíte si koupit GC controller a memory kartu). Legend of Zelda - Windwaker - podle mnohých jde o nejlepší Zeldu všech dob a s přihlédnutím k Link to the Past to bude asi pravda. I kdyby toto měla být jediná hra, kterou si kdy na GC zahrajete, neváhejte ani sekundu! Metroid Prime - Nintendo v této hře poprvé okusilo trojrozměrný pocit při zachování chutě dvourozměrné střílečky. Že jde o jednu z nejpovedenějších her všech dob je jasné. A to platí pro oba díly. Resident Evil 4 - klasika má kořeny (pro někoho kupodivu) právě v této konzoli. Nemá smysl hledat dále. Eternal Darkness - hra, která si hraje s vámi místo toho, aby to bylo obráceně. Unikátní akční adventura v natolik horrorovém pojetí, že se budete chtít upřímně (zabít) opít. Legend of Zelda - Twilight Princess - jedna z posledních velkých her pro GC se nakonec dočkala větší slávy na Wii, ale pokud touto konzolí nedisponujete - neváhejte! Vyjma ovládání a zrcadlovost jde o identickou hru! Pikmin - oba díly jsou naprosto ujetou akční adventurou, kterou si prostě musíte zahrát. Tak svěží koncept nenajdete pod každým kamenem. Škoda, že Olimar se dočkal na Wii inkarnace zatím jen v Super Smash Bros. Brawl. Super Smash Bros. Melee - nejlepší mlátička až pro čtyři hráče. Sice má slabší single, ale která bojovka nemá (krom Brawlu)? Na GC navíc není moc alternativ... Ikaruga - klasická 2D střílečka ála Xenon s velice ujeťáckým konceptem požírání barevných vln energií... nutnost. Tales of Symphonia - jedno z mála klasických japan RPG pro Game Cube, které se navíc výtečně povedlo a nemělo by vám tedy chybět. StarFox Adventures - kvalitní vykrádačka Zeldy v perfektní grafice a atmosféře s výtečným gameplayem a designem. Soul Calibur 2 - hrát v klasické bojovce za Linka z 1000 e Zeldy se vám podaří jenom v Soul Calibur 2. Ne snad, že by to byla jinak špatná hra - právě naopak! Hraje se skvěle a majitelé GC by ji měli mít. Killer 7 - ujetá střílečka jakoby z prvního pohledu, ale více připomíná klasické automatovky. Suma sumárum - už jen kvůli té grafice byste měli hře dát šanci podlehnou jí. Timesplitters - jedna z nejoriginálnějších FPS všech dob ve dvou dílech, jejíž vynechání se trestá hraním na prvním XBOXu. Metal Gear Solid: Twin Snakes - dá se namítnout, že jde o pouhý remake klasické hry z Playstation. Není to ale tak docela přesné - nad tímto remakem bděl sám Hideo Kojima a vyřádil se na něm. Pomineme-li fantastickou grafiku, je zde rozšířena nebo kompletně předělána snad každá scéna, takže to má celkově větší grády. Staromilci se na hru nemohou dívat, ale za mne jasné doporučení! Časem budu průběžně doplňovat další zajímavé tituly. Legend of Zelda - Windwaker - podle mnohých jde o nejlepší Zeldu všech dob a s přihlédnutím k Link to the Past to bude asi pravda. I kdyby toto měla být jediná hra, kterou si kdy na GC zahrajete, neváhejte ani sekundu! Metroid Prime - Nintendo v této hře poprvé okusilo trojrozměrný pocit při zachování chutě dvourozměrné střílečky. Že jde o jednu z nejpovedenějších her všech dob je jasné. A to platí pro oba díly. Resident Evil 4 - klasika má kořeny (pro někoho kupodivu) právě v této konzoli. Nemá smysl hledat dále. Eternal Darkness - hra, která si hraje s vámi místo toho, aby to bylo obráceně. Unikátní akční adventura v natolik horrorovém pojetí, že se budete chtít upřímně (zabít) opít. Legend of Zelda - Twilight Princess - jedna z posledních velkých her pro GC se nakonec dočkala větší slávy na Wii, ale pokud touto konzolí nedisponujete - neváhejte! Vyjma ovládání a zrcadlovost jde o identickou hru! Pikmin - oba díly jsou naprosto ujetou akční adventurou, kterou si prostě musíte zahrát. Tak svěží koncept nenajdete pod každým kamenem. Škoda, že Olimar se dočkal na Wii inkarnace zatím jen v Super Smash Bros. Brawl. Super Smash Bros. Melee - nejlepší mlátička až pro čtyři hráče. Sice má slabší single, ale která bojovka nemá (krom Brawlu)? Na GC navíc není moc alternativ... Ikaruga - klasická 2D střílečka ála Xenon s velice ujeťáckým konceptem požírání barevných vln energií... nutnost. Tales of Symphonia - jedno z mála klasických japan RPG pro Game Cube, které se navíc výtečně povedlo a nemělo by vám tedy chybět. StarFox Adventures - kvalitní vykrádačka Zeldy v perfektní grafice a atmosféře s výtečným gameplayem a designem. Soul Calibur 2 - hrát v klasické bojovce za Linka z 1000 e Zeldy se vám podaří jenom v Soul Calibur 2. Ne snad, že by to byla jinak špatná hra - právě naopak! Hraje se skvěle a majitelé GC by ji měli mít. Killer 7 - ujetá střílečka jakoby z prvního pohledu, ale více připomíná klasické automatovky. Suma sumárum - už jen kvůli té grafice byste měli hře dát šanci podlehnou jí. Timesplitters - jedna z nejoriginálnějších FPS všech dob ve dvou dílech, jejíž vynechání se trestá hraním na prvním XBOXu. Metal Gear Solid: Twin Snakes - dá se namítnout, že jde o pouhý remake klasické hry z Playstation. Není to ale tak docela přesné - nad tímto remakem bděl sám Hideo Kojima a vyřádil se na něm. Pomineme-li fantastickou grafiku, je zde rozšířena nebo kompletně předělána snad každá scéna, takže to má celkově větší grády. Staromilci se na hru nemohou dívat, ale za mne jasné doporučení! Časem budu průběžně doplňovat další zajímavé tituly. 20. 6. 2008 Metal Gear Solid Twin Snakes Oproti originálu bych řekl, že se autoři místy uchýlili ke karikatuře - a to jak v dobrém, tak špatném smyslu. V dobrém znamená, že ty prvky, které jsou na MGS fascinující, jsou zde ještě více propracované. Rozšířené dialogy, přepracovaný dabing, dotažené ovládání (i když sem tam to stále skřípe) a díky novému hávu se hodně zlepšila atmosféra v některých lokacích, které PSX v rozlišení 320x200 spíše jenom naznačuje. Horší je, že autoři zároveň přitlačili na pilu v místech, která v MGS vyznívala trochu příliš lacině, srdceryvně a přesládle. Nejde jen o scény s Meryl, kdy Snake velice rychle přepíná mezi sladkým kulíškem a drsným vojákem, ale také scény s Otaconem, ze kterého se tak stává ještě větší blbec, než jsme doufali. Podobně tak z toho vyjde příliš čistě morálně Sniper Wolf a třeba i Raven. Je to na hranici kritické hodnoty, ale naštěstí se to dá celkem dobře přežít. Tady se musím taky trochu pokárat sám, že mezi jednotlivými cutscénami odehraju herní náplň díky znalosti hry více, než rychle, takže návaznost animací je nepřirozeně rychlá - možná, že po pár hodinách nějakého zákysu bych byl za romantický filmeček vděčnější. Ale přidaná emotivní hodnota v dobrém smyslu slova je velmi hodnotná. Finální bitka s Liquid Snakem zakončená hrdým pohledem do očí, odpravení Sniper Wolf, koncovka PsychoMantise, celkové vyznění Grey Foxe a dialogy po vysílačce - Kojima si vysloveně pohrál s detaily a dotlačil hru prakticky do stádia, kde ji chtěl mít "napoprvé". GC verze pak těží z několika výhod, kdy si autoři dělají vkusně srandu sami ze sebe. Jeden z nejlepších příkladů je PsychoMantis. Ten ve své animačce se snaží Snaka přesvědčit o svých psychických silách - čtení myšlenek. To probíhá velmi vtipnou formou a sice - hra se podívá na memory card a podle toho, jaké najde sejvy, nás PsychoMantis ohromí svým uměním. "You've played Legend of Zelda for a long time ... and I can see you also played Mario Kart, isn't that true? And Super Mario Sunshine too, well?" To mně upřímně rozesmálo. Pak ještě vyzve k položení ovladače na zem (což nám Snake odsouhlasí pokýváním hlavou na obrazovku) a "silou vůle" s ním na povel hýbe doprava - doleva. Další fórky jsou během celé hry - v Otaconově kanceláři jsou figurky Maria a Yoshiho, stejně jako GameCube s Wavebirdem. Mei Ling, sejvovací agentka, má mnoho nových hlášek, jako třeba "You should be happy Snake, that you have time for play some game sometimes". Stejně tak zůstalo zachování zjištění důležité radiové frekvence ze zadní strany obalu hry - kde jsem ovšem měl co dělat, neboť je to vytištěné drobně a ještě chybně ;). Grafika hry je perfektní. Zcela nové, delší a propracovanější cutscény tvoří opravdu operetu (místy tedy mýdlovou), scény se míhají hereckými výkony, které by mohl Matrix závidět. Snake se nebojí během animaček používat munici (v původní verzi se tomu Kojima vyhýbal, aby neměl hráč pocit, že bude pokračovat ve hře bez ná 1000 bojů vystřílených bez jeho možnosti rozhodnutí), každý boss je zakončený efektní ukázkou finální dorážečky. Přesto jsem se nemohl ubránit dojmu, že grafika mohla jít ještě dál. Vysloveně odfláklá je mimika tváří, sice se ústa synchronizují dobře, ale jinak se tvář téměř nehýbe. Stejně tak mám za to, že GC má vyšší papírový výkon, než PS2, takže jsem čekal něco na úrovni MGS2 nebo dokonce 3. Takhle jsme dostali perfektní grafiku lehce pod úrovní MGS2, což není špatné, jen si myslím, že to mohlo být lepší. Podobně tak autoři velmi často tíhli ke zneužívání fullscreen efektů, jako blur, kdy se některé animačky stávají prakticky nečitelné, což je škoda. Stejně tak ovládání funguje velice dobře až na to, že v FPS režimu nelze znovunabít zbraň - je nutné vypnout FPS režim, přebít a znovu zapnout. Občas je to docela problém - znovu zaměřovat. Ale zase tady máme jeden z nejlepších dabingů všech dob s Davidem Hayterem v hlavní roli. Jeden z nejlepších soundtracků všech dob dotaženým k naprosté dokonalosti, kdy se hlavní motivy opakují v mnoha modifikacích častěji. Nejlepší cutscény, nejlepší emoce v příběhu a skvělou atmosféru. Hru jsem dojel na normal za 10 hodin a to i přesto, že znám hru prakticky jak své boty (co se speedrunu týče) - dobrou polovinu z tohoto času jsem se však díval na cutscény. Cestou jsem pobil přes 200 vojáků, snědl 51 léčiv a 14 sejvoval. Byly to pro mne dva velice příjemně strávené večery. Pokud původní MGS kriticky hodnotím na 9/10, tak Twin Snakes jsou lepší v mnoha ohledech, ale v pár jim to trochu ujíždí. Proto bych hodnocení nechal na 9/10. Vedle Windwakera, jehož považuji za nutnost každého majitele GC, bych postavil Twin Snakes za neopakovatelný zážitek, který je nutný pro drtivou většinu všech majitelů GC. Horší je, že autoři zároveň přitlačili na pilu v místech, která v MGS vyznívala trochu příliš lacině, srdceryvně a přesládle. Nejde jen o scény s Meryl, kdy Snake velice rychle přepíná mezi sladkým kulíškem a drsným vojákem, ale také scény s Otaconem, ze kterého se tak stává ještě větší blbec, než jsme doufali. Podobně tak z toho vyjde příliš čistě morálně Sniper Wolf a třeba i Raven. Je to na hranici kritické hodnoty, ale naštěstí se to dá celkem dobře přežít. Tady se musím taky trochu pokárat sám, že mezi jednotlivými cutscénami odehraju herní náplň díky znalosti hry více, než rychle, takže návaznost animací je nepřirozeně rychlá - možná, že po pár hodinách nějakého zákysu bych byl za romantický filmeček vděčnější. Ale přidaná emotivní hodnota v dobrém smyslu slova je velmi hodnotná. Finální bitka s Liquid Snakem zakončená hrdým pohledem do očí, odpravení Sniper Wolf, koncovka PsychoMantise, celkové vyznění Grey Foxe a dialogy po vysílačce - Kojima si vysloveně pohrál s detaily a dotlačil hru prakticky do stádia, kde ji chtěl mít "napoprvé". GC verze pak těží z několika výhod, kdy si autoři dělají vkusně srandu sami ze sebe. Jeden z nejlepších příkladů je PsychoMantis. Ten ve své animačce se snaží Snaka přesvědčit o svých psychických silách - čtení myšlenek. To probíhá velmi vtipnou formou a sice - hra se podívá na memory card a podle toho, jaké najde sejvy, nás PsychoMantis ohromí svým uměním. "You've played Legend of Zelda for a long time ... and I can see you also played Mario Kart, isn't that true? And Super Mario Sunshine too, well?" To mně upřímně rozesmálo. Pak ještě vyzve k položení ovladače na zem (což nám Snake odsouhlasí pokýváním hlavou na obrazovku) a "silou vůle" s ním na povel hýbe doprava - doleva. Další fórky jsou během celé hry - v Otaconově kanceláři jsou figurky Maria a Yoshiho, stejně jako GameCube s Wavebirdem. Mei Ling, sejvovací agentka, má mnoho nových hlášek, jako třeba "You should be happy Snake, that you have time for play some game sometimes". Stejně tak zůstalo zachování zjištění důležité radiové frekvence ze zadní strany obalu hry - kde jsem ovšem měl co dělat, neboť je to vytištěné drobně a ještě chybně ;). Grafika hry je perfektní. Zcela nové, delší a propracovanější cutscény tvoří opravdu operetu (místy tedy mýdlovou), scény se míhají hereckými výkony, které by mohl Matrix závidět. Snake se nebojí během animaček používat munici (v původní verzi se tomu Kojima vyhýbal, aby neměl hráč pocit, že bude pokračovat ve hře bez ná 1000 bojů vystřílených bez jeho možnosti rozhodnutí), každý boss je zakončený efektní ukázkou finální dorážečky. Přesto jsem se nemohl ubránit dojmu, že grafika mohla jít ještě dál. Vysloveně odfláklá je mimika tváří, sice se ústa synchronizují dobře, ale jinak se tvář téměř nehýbe. Stejně tak mám za to, že GC má vyšší papírový výkon, než PS2, takže jsem čekal něco na úrovni MGS2 nebo dokonce 3. Takhle jsme dostali perfektní grafiku lehce pod úrovní MGS2, což není špatné, jen si myslím, že to mohlo být lepší. Podobně tak autoři velmi často tíhli ke zneužívání fullscreen efektů, jako blur, kdy se některé animačky stávají prakticky nečitelné, což je škoda. Stejně tak ovládání funguje velice dobře až na to, že v FPS režimu nelze znovunabít zbraň - je nutné vypnout FPS režim, přebít a znovu zapnout. Občas je to docela problém - znovu zaměřovat. Ale zase tady máme jeden z nejlepších dabingů všech dob s Davidem Hayterem v hlavní roli. Jeden z nejlepších soundtracků všech dob dotaženým k naprosté dokonalosti, kdy se hlavní motivy opakují v mnoha modifikacích častěji. Nejlepší cutscény, nejlepší emoce v příběhu a skvělou atmosféru. Hru jsem dojel na normal za 10 hodin a to i přesto, že znám hru prakticky jak své boty (co se speedrunu týče) - dobrou polovinu z tohoto času jsem se však díval na cutscény. Cestou jsem pobil přes 200 vojáků, snědl 51 léčiv a 14 sejvoval. Byly to pro mne dva velice příjemně strávené večery. Pokud původní MGS kriticky hodnotím na 9/10, tak Twin Snakes jsou lepší v mnoha ohledech, ale v pár jim to trochu ujíždí. Proto bych hodnocení nechal na 9/10. Vedle Windwakera, jehož považuji za nutnost každého majitele GC, bych postavil Twin Snakes za neopakovatelný zážitek, který je nutný pro drtivou většinu všech majitelů GC. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


30. 4. 2012 Potzol's Puzzle Pravidelní čtenáři blogu mohli jistě dojít k závěru, že: - neumím hrát logické / strategické hry, páč jsem na to úplně blbej - Nintendo je strašná společnost, když dojde na online služby, nemluvě o cenách Obě tyto informace se však ve světle posledních událostí začínají pomalu měnit. - pořád jsem blbej na logické hry, ale mám nyní již druhou, na které si ulítávám - Nintendo začíná do online vkládat více peněz a podpory a tak jejich eShop začíná docela fungovat. A proto - Potzol's Puzzle! Za pouhých 5.40 EUR dostanete stahovatelnou hru do svého 3DS, která sice nesvrhla z trůnu Pullblox, ale celkem právem se řadí na druhé místo. Sice není moc konkurence, ale i tak je to úspěch. Pamatujete si Block Out? Byla to jedna z těch her, která okupovala mnohé třiosmšestky ve své době. Rád této hře říkám "Tetris pro náročné", jelikož základní premisu přenáší tato hra do třetího rozměru (Nintendo neváhalo a okopírovalo tento koncept ve svém Tetrisu pro VirtualBoye). Potzol's Puzzle si bere základní princip za jeden z hlavních. Máme k dispozici tedy blok ála Tetris, kterým můžeme libovolně rotovat ve třech osách a musíme ho umístit tak, aby co nejlépe zapadl. 1000 V praxi máme na jednu úroveň vždy jeden blok a před námi je série děravých zdí. Skrz tyto díry se musíme dostat na konec úrovně. Aby to nebylo tak lehké, je zde druhý pilíř hratelnosti. A sice - díry ve zdech nejsou zdaleka tvarově odpovídající profilu našeho bloku. Jsou většinou větší a někdy jsou k dispozici dokonce díry dvě či tři. Co to pro hru znamená? Samozřejmě je pořád potřeba proletět správně libovolnou dírou. Vtip je ale v tom, že už během blížení se k otvoru vrhá naše kostka stín a tímto stínem je možné jednotlivé díry "vyplňovat". Pokud se nám podaří díru vyplnit kompletně, dostaneme tučný bonus navíc. Má to několik forem dle toho, na kolik otočení kostkou díry vyplníme. Obecně se dá říct, že každá zeď má pevně daný minimální počet rotací, které je potřeba udělat, abychom vyplnili celou zeď a získali tak maximální počet bodů. Pokud úroveň znáte, dají se díky vědomosti naučit ideální rotace. Samozřejmě z počátku hry na to zapomeňte, měl jsem dost práce s tím level vůbec projít, než abych ještě vyplňoval díry. Jak tomu u dobrých her bývá, je tento princip použitý v mnoha variantách a modifikacích. Jednak - průlety mezi zdmi jsou okořeněné překážkami, které znesnadňují i jinak snadné rotace pro dosažení 100% skóre. Kamera se při své cestě navíc všelijak kroutí, mění směr pohybu, takže pokročilejší úrovně jsou hodně o postřehu a zmatení. Úrovně jsou rozdělené dle obtížnosti a tvaru kostek do několika světů (momentálně jsem ve čtvrtém a počítám, že je to svět poslední) a pokud hovoříme o prostém průchodu hrou, poskytuje Potzol's Puzzle přibližně dvě až tři hodiny "základní zábavy". Naštěstí tím hra zdaleka nekončí. Krom zmíněného masterování průchodu, na kterém lze strávit jistě desítky hodin, pokud vás hra chytne, je tedy ještě celá plejáda vedlejších misí. A to mne dostalo. Různé modifikace téhož, kdy pomocí kostek řešíme například bludišťovitý puzzle, závodíme, plníme specifické úkoly, časovky a tak dále a tak podobně. Korunu tomu nasazuje multiplayer, který je dokonce možný na jedné konzoli. Tehdy dva hráči stoupají ve věži s dírami a kdo díru vyplní rychleji, ten se dostane o krok blíže k cíli. Přes WiFi pak lze s protihráčem závodit, kdo nasbírá více bodů v témže levelu. Tady je vtipné, že rychlost není vždy zárukou vítězství, přestože za zbylá čas dostaneme tučnou odměnu. Hra navíc překvapivě dobře pracuje s 3D zobrazením, které skutečně hře dává hloubku a usnadňuje orientaci. není důvod ji hrát ve 2D. Zvuky a hudba jsou průměrné, příběhový doprovod minimální, ale milý. Chci tím říct, že Potzol's Puzzle je nejen (relativně) originální, ale také za své peníze dostanete tunu zábavy s extra šlehačkou navíc a opravdu dlouhou výdrž, tedy přesně to, v čem logické hry na handheldech mají excelovat. Vedle PullBloxu jde o další příklad toho, že Tetris není jedinou záchodovkou. Pokud bych ale přece jen něco hře vytknul, tak je to malá podpora multiplayeru. Podobně, jako v Tetris DS bych uvítal donwload play režim třeba pro deset hráčů najednou, nemluvě o nějakých kooperačních nebo stavebních režimech. A také mi chybí nějaké využití dotykové obrazovky, třeba v bonusových levelech pro nějaké používání extra předmětů. Tak jako tak si není na co stěžovat, jde o výtečnou hru. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


text: Rozpuštěný a vypuštěný je česká filmová detektivní retrokomedie z roku 1984. Využívá některé motivy z Divadla Járy Cimrmana, především ze hry Vražda v salonním coupé, ovšem na cimrmanovské realitě je nezávislá. Příběh Na sklonku Rakouska-Uherska policejní inspektor Trachta a jeho praktikant Hlaváček vyšetřují vraždu továrníka Bierhanzla, který z kachních vajec vyráběl zázračnou mast proti plešatosti a záhadně zmizel právě ve chvíli, kdy ve své vile organizoval větší oslavu. Odhalené stopy ukazují, že byl důmyslně zavražděn: jak napovídá i název filmu, byl zjevně rozpuštěn ve vaně za pomoci kyseliny sírové a jeho ostatky byly vypuštěny do kanalizace. Trachta s Hlaváčkem originálním způsobem vyšetřování zjistí (a to i přes neustálé narušování práce ze strany policejního ředitele), že ve skutečnosti došlo ke zcela jiným zločinům, že vražda je pouze fingovaná a domněle vypuštěný továrník Bierhanzel žije, jen s malou újmou na kráse. Hlaváček se dokonce stihne šťastně zamilovat... Osoby a obsazení (V seznamu jsou tučně uvedeni členové Divadla Járy Cimrmana.) Zajímavosti V 1., 2. a 5. díle zábavného pořadu Veselé příhody z natáčení vyprávějí Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák mystifikační historky ze zákulisí vzniku filmu. Ve filmu zazní několik „vyšetřovacích zásad“, jimiž inspektor Trachta při různých příležitostech zásobuje praktikanta Hlaváčka: Zásada číslo 1: Udělat si mezi podezřelými pořádek. Zásada číslo 2: Vnést mezi podezřelé zmatek. Zásada číslo 3: Je-li na místě činu univerzální dědic, vyšetřování prakticky skončilo. Zásada číslo 4: Nesnažit se být chytřejší než inspektor Trachta. Zásada číslo 5: K závažnějším případům policista zásadně nepřibírá rodiče. Zásada číslo 6: I nesprávný příkaz je příkazem. Zásada číslo 7: Vyžaduje-li to situace, neplatí zásada číslo 5. Zásada číslo 8: Na světě je to tak, že jedni orají a vláčejí, a druzí sklízejí. (Tato zásada plati nejenom u policie.) Externí odkazy Rozpuštěný a vypuštěný na Filmové databázi Fotografie a zvukové úryvky na webové stránce Metelesku Blesku České filmové komedie Filmy Ladislava Smoljaka Filmy z roku 1984 Jára Cimrman Filmy natočené podle divadelních her


source: CulturaX

text: Autobusy Linz - Berlin: ceny a jízdní řády, koupit jízdenky online | INFOBUS Autobusy Linz – Berlin Autobusy Linz - Berlin Koupit jízdenky na autobus Linz – Berlin: kde a jak si objednat autobusové jízdenky do Německo, cena jízdného do Berlin. Jízdní řady autobusů na trase. Seznam linek z Linz do Berlin a zpět, nejbližší termíny linek dnes. Cesta do Berlin levně a bez zdlouhavých nočních jízd, hodnocení cestujících. Všechny linky Linz-Berlin Jak se rychle dostat z Linz do centra Berlin v roce 2020. Zobrazení na mapě tras autobusů včetně zastávek. Místa odjezdu autobusů z Linz a příjezdu v Berlin. Doba jízdy autobusu: kolik hodin potrvá cesta do Německo, vzdálenost v kilometrech.


Citigroup testuje výběr z bankomatu podle očního skenu | E15.cz 26. října 2015 • 18:48 Úspěch závisí na důvěře spotřebitelů


text: Mechanika tuhého tělesa (mechanika dokonale tuhého tělesa, popř. také stereomechanika) je část mechaniky, která se zabývá pohybem tuhého tělesa a silami na ně působícími. Skutečná pevná tělesa jsou soubory atomů a molekul vázaných jistými vnitřními silami, které je možné vnější silou překonat a těleso deformovat. Popis reálných těles s uvážením deformací je poměrně složitý, proto byl zaveden pojem tuhého tělesa, což je ideální těleso, které svůj tvar ani objem působením libovolně velkých sil nemění. Tuhé těleso je vymezeno svou hmotností a geometrickým tvarem, kterému přísluší objem . Tuhé těleso, jakožto soustavu atomů nebo molekul, lze nahradit soustavou hmotných bodů, jejichž vzájemné vzdálenosti se nemění. Poloha a pohyb Poloha dokonale tuhého tělesa v prostoru je plně určena polohou jeho tří bodů, které neleží v jedné přímce. Souřadnice těchto tří bodů však nelze volit zcela libovolně, poněvadž jejich vzájemné vzdálenosti jsou určeny tvarem tělesa. Z devíti souřadnic tří bodů tělesa lze volit pouze šest, neboť zbývající tři souřadnice již vyplynou z pevně určených vzdáleností vrcholů trojúhelníka tvořeného danými body. Poloha tuhého tělesa je tak určena šesti souřadnicemi, které lze považovat za šest nezávislých parametrů. Tuhému tělesu je tedy přisuzováno šest stupňů volnosti. Takový počet stupňů volnosti má však pouze tuhé těleso, jehož poloha není omezována žádnými dalšími podmínkami (tedy volné těleso). Zavádí se pojem Hmotný střed, jako Volba těchto parametrů je závislá na daných podmínkách řešeného problému. Vhodnou volbou mohou být např. tři souřadnice těžiště a tři úhly určující orientaci tělesa vzhledem k osám soustavy souřadnic. Těmito třemi úhly mohou být např. Eulerovy úhly. Pohyb tuhého tělesa lze vždy rozložit na (Chaslesova věta): posuvný pohyb (translaci) Všechny body tělesa se pohybují po rovnoběžných trajektoriích otáčivý pohyb (rotaci) kolem osy otáčení všechny body tělesa se pohybují po kružnicích se středy na ose otáčení. Výsledný obecný pohyb tuhého tělesa je složením obou pohybů. Speciálním druhem posuvného pohybu je pohyb paralelní (kruhový, spirálový, cykloidní). K posouzení účinku síly na otáčivý pohyb se zavádí veličina moment síly a k posouzení množství energie nutné k roztočení tělesa na určitou úhlovou rychlost veličina moment setrvačnosti. Síly Působiště síly v tuhém tělese lze posouvat po vektorové přímce síly. Tohoto a dalších poznatků se využívá k hledání výslednice sil, ke skládání sil. Dvě stejně velké síly opačného směru, které neleží na společné přímce, však nelze skládat a tvoří tzv. dvojici sil. Stejně tak nelze skládat dvě mimoběžné síly. Rovnováha sil V gravitačním poli Země působí na hmotné body tuhého tělesa síly, které jsou prakticky rovnoběžné a přímo úměrné hmotnosti jednotlivých hmotných bodů. Výslednicí těchto sil je celková tíha tělesa , která leží na přímce zvané těžnice. Pokud těleso pootočíme, těžnice v něm změní polohu. V praxi lze těžnici snadno určit zavěšením tělesa. Průsečík všech těžnic se nazývá těžiště nebo též hmotný střed tělesa. Je-li výslednice všech sil i výslednice všech momentů sil nulová, je těleso v rovnovážné poloze (viz rovnováha sil). Z hlediska reakce tělesa v rovnovážné poloze na vychýlení rozlišujeme tři druhy rovnovážné polohy: stálá rovnovážná poloha vratká rovnovážná poloha volná rovnovážná poloha Stabilita tělesa je jeho schopnost udržovat stálou rovnovážnou polohu, množství práce, kterou je potřeba vynaložit k jeho uvedení do vratké rovnovážné polohy. Staticky a dynamicky vyvážené těleso Těleso které se může otáčet kolem osy procházející těžištěm se nachází v indiferentní poloze, neboť rovnováha tělesa zůstává zachována při libovolném pootočení tělesa. Říkáme, že těleso je staticky vyvážené. Pokud takové těleso kolem osy rotuje, může v důsledku odstředivých sil docházet ke vzniku dodatečných sil, které se snaží vychýlit osu rotace ze svého směru. Tento problém lze odstranit rozložením hmoty tělesa vzhledem k rotační ose tak, aby výslednice všech odstředivých sil a jejich momenty byly nulové. Takové těleso nazýváme dynamicky vyvážené. Související články Mechanika hmotného bodu Mechanika kontinua Mechanika pružného tělesa Soustava mnoha těles Externí odkazy Mechanika


text: 17. století je podle Gregoriánského kalendáře perioda mezi 1. lednem 1601 a 31. prosincem 1700. Jedná se o sedmé století druhého tisíciletí. Počítá se za součást raného novověku. V evropském prostoru je charakterizováno renesanční kulturou, utvářením základů moderní filozofie a vědy a gradujícími střety politických a náboženských uskupení. Shrnutí Politické dějiny Po celé století trvaly války mezi evropskými křesťany (reprezentovanými zejména Habsburky a Benátkami) a Osmanskou říši, která v tomto období nejprve dosáhla svého největšího rozmachu, aby se v poslední čtvrtině století začala propadat do stagnace a její expanze v evropském prostoru byla zastavena. Dalšími rozsáhlými válečnými konflikty byla střetnutí mezi velmocemi a náboženské války, obojí se navíc neoddělitelně prolínalo. Nejvýznamnějšími z těchto konfliktů byly třicetiletá válka (původně nábožensko-politický konflikt uvnitř Svaté říše římské a Habsburského impéria, který se rozrostl v celoevropskou válku velmocí), anglo-nizozemské války (střet dvou námořních velmocí o jejich místo na slunci a pravidla námořního obchodu) a války Velké aliance (střet Francie usilující o vůdčí postavení v Evropě s konkurenčními velmocemi, zejména Habsburky a námořními velmocemi), značný význam měla mít v budoucnu Anglická občanská válka. Evropské velmoci navzdory vyčerpávajícím konfliktům ve vlastním evropském prostoru nalezly dost sil pro rozsáhlou kolonizaci zejména amerického území. V rámci rozličných válek navíc docházelo k přerozdělování koloniálních území, obecně lze mluvit o vzestupu Nizozemska a Anglie na úkor zejména Španělska a Portugalska. V jiných oblastech byl významný vzestup mogulské říše, nástup období Edo v Japonsku (1603) a invaze mandžuských vojsk do Číny, který vyústil v nahrazení v Číně do té doby vládnoucí dynastie Ming dynastií Čching. Významné události 1601 až 1610 1602 založena Nizozemská Východoindická společnost 1603 zemřela anglická královna Alžběta I. Jejím nástupcem se stal Jakub I. Stuart 1603 Iejasu Tokugawa ustanovil Šógunát Tokugawa 1605 v Anglii selhalo Spiknutí střelného prachu 11. listopadu 1606 Žitvatorocký mír ukončil Dlouhou tureckou válku mezi Osmanskou říší a Habsburskou monarchií 1609 bavorský kurfiřt Maxmilián I. Bavorský založil Katolickou ligu 1610 až 1620 24. března 1613 nastoupil na ruský trůn car Michail Fjodorovič, první panovník z dynastie Romanovců 22. května 1618 Pražská defenestrace zahájila České stavovské povstání. To přerostlo v celoevropský konflikt Třicetiletou válku 1618–1648 1620 až 1630 8. listopadu 1620 čeští stavové byli poraženi císařským vojskem v bitvě na Bílé hoře 1620 Otcové poutníci z lodě Mayflower přistáli v zátoce Cape Cod 1630 až 1640 16. listopadu 1632 císařské vojsko vedené Albrechtem z Valdštejna porazilo švédské a saské síly v bitvě u Lützenu. V boji padl švédský král Gustav II. Adolf 1640 až 1650 1642–1651 proběhla Anglická občanská válka 16. květen 1643 francouzským králem se stává Ludvík XIV. 1644 čínskou dynastii Ming vystřídala Dynastie Čching 24. října 1648 Vestfálský mír ukončil třicetiletou a osmdesátiletou válku 1648–1653 povstání Frondy přerostlo ve Francii v občanskou válku 1648 hejtman Bohdan Chmelnický zahájil kozácké povstání 1650 až 1660 1651 Oliver Cromwell přijal zákony o plavbě známé jako Navigační akta 1652–1654 proběhla První anglo-nizozemská válka 1660 až 1670 1663–1664 proběhla Rakousko-turecká válka 1666 v Londýně vypukl Velký požár 1670 až 1680 1674–1679 proběhla Skånská válka 1678–1679 uzavřen Nijmegenský mír 1680 až 1690 1682 Robert de La Salle prozkoumal území kolem řeky Mississippi 1682 Ludvík XIV. přesunul svůj dvůr do Versailles 11.–12. září 1683 Turci poraženi v bitvě u Vídně 1688–1697 proběhla Devítiletá válka 1690 až 1700 26. ledna 1699 uzavřen Karlovický mír Osobnosti V 17. století žily osobnosti jako španělský spisovatel Miguel de Cervantes y Saavedra (1547–1616), anglický básník William Shakespeare (1564–1616), český šlechtic, diplomat a cestovatel Kryštof Harant z Polžic a Bezdružic (1564–1621), italský filozof a astronom Galileo Galilei (1564–1642), slovenský lékař a filozof Ján Jesenský (1566–1621), německý astronom Johannes Kepler (1571–1630), český vojevůdce a politik Albrecht z Valdštejna (1583–1634), český filozof Jan Amos Komenský (1592–1670), francouzský filozof René Descartes (1596–1650), anglický politik Oliver Cromwell (1599–1658), nizozemský malíř Rembrandt (1606–1669), francouzský dramatik Molière (1622–1673), francouzský fyzik Blaise Pascal (1623–1662), anglický fyzik Isaac Newton (1643–1727), anglický spisovatel Daniel Defoe (1660–1731) a architekt Jan Blažej Santini-Aichel (1677–1723). Odkazy Literatura Externí odkazy Staletí 2. tisíciletí Raný novověk


Auto Popelář 20 cm - Zelená | Auta a autíčka | Maxíkovy hračky Auta a autíčka Auto Popelář 20 cm - Zelená Vaše cena: 169 Kč (cena s DPH) Dostupnost: Dočasně nedostupné pohlídat Dopravné: Od 94 Kč dopravné Kód zboží:LMP 10596_18 Značka: Lamps Vhodné pro: kluky od 3 do 10 let Záruka: 2 roky Popis Parametry Dotaz Auto Popelář 20 cm Kovovo-plastové auto popelář se světly a zvuky. Rozměry: 20 x 5 x 7 cm Baterie: 2x 1,5V AG13/LR44 (součástí balení) Délka (cm): 20 Šířka (cm): 5 Výška (cm): 7 Na Váš dotaz k produktu Auto Popelář 20 cm - Zelená odpovíme co nejdříve. Dotaz k produktu E-mail pro odpověď: Vaše jméno: Dotaz: Ověření Text z následujícího obrázku přepiště do políčka ověřovací kód. Pokud je kód špatně čitelný, můžete vygenerovat nový Ověřovací kód: Související zboží... Lamps Auto Popelář 20 cm - Oranžová Skladem (5 a více ks) 169 Kč do košíku Kovovo-plastové auto popelář se světly a zvuky. Kód zboží: LMP 10596_20 Siku Popeláři - Vozidlo na odvoz odpadu SIKU 0811 Skladem (5 a více ks) 79 Kč do košíku Přesný model od renomovaného německého výrobce Siku. Kód zboží: SIK 0811 Siku SIKU Super City set, sklápěčka a popelářské auto. Skladem (1 ks) 529 Kč 599 Kč -12% do košíku Modely v měřítku 1:87 jsou vyrobeny z kovu a doplněny plastovými částmi. Kód zboží: SIK 1813 Siku SIKU 1890 Super Popelářské auto Scania Skladem (5 a více ks) 279 Kč do košíku Popeářské auto Scania s nástavbou FAUN Variopress v měřítku 1:87 Kód zboží: SIK 1890 Kids Globe Ambulance kov 14cm Skladem (5 a více ks) 189 Kč 299 Kč -37% do košíku Ambulance kov 14cm PB se světlem a zvukem, baleno v krabičce. Kód zboží: TDS 65439 Siku Audi TT SIKU 1428 Skladem (4 ks) 99 Kč do košíku Přesný model od renomovaného německého výrobce Siku. Kód zboží: SIK 1428 Teddies Auto přepravník + 3 auta 1:60 27cm Skladem (5 a více ks) 239 Kč do košíku Přeprava osobních automobilů Kód zboží: TDS 00025061 Siku Čelní nakladač SIKU 0802 Skladem (5 a více ks) 69 Kč do košíku Přesný model od renomovaného německého výrobce Siku. Kód zboží: SIK 0802 Hot Wheels Hot Wheels K5904 Autíčka sada 3ks Skladem (5 a více ks) 149 Kč do košíku Sada autíček Hot Wheels obsahuje tři autíčka, od starých veteránů po nejnovější závoďáky. Kód zboží: HWL K5904 Kinsmart Kinsmart Auto Ford Pick-Up na zpětné natažení 13cm - Černá Skladem (2 ks) 149 Kč do košíku Kovové autíčko Ford Pick-Up 150 SVT na zpětné natažení. Kód zboží: KMT 00029051_42 Kinsmart Kinsmart Auto Lamborghini Gallardo na zpětné natažení 12cm - Žlutá Skladem (2 ks) 149 Kč do košíku Kovové autíčko Lamborghini Gallardo na zpětné natažení. Dveře lze otevřít. Kód zboží: KMT 00027666_34 Kinsmart Kinsmart Auto SRT Viper GTS 12, 7cm - Žlutá Skladem (5 a více ks) 149 Kč do košíku Kovové autíčko SRT Viper GT na zpětné natažení. Kód zboží: KMT 18HM5363_34 Siku Siku 1317 Lamborghini Gallardo Skladem (5 a více ks) 99 Kč do košíku Přesný model od renomovaného německého výrobce Siku. Kód zboží: SIK 1317 Siku Požární auta 2ks SIKU 1661 Skladem (5 a více ks) 189 Kč do košíku Balení obsahuje 2 modely hasičských vozidel - velitelské zásahové vozidlo a jeřáb. Modely jsou kovové s plastovými doplňky. Kód zboží: SIK 1661 Siku SIKU Blister 1416 Hlídkový vůz dálniční policie Skladem (1 ks) 109 Kč do košíku Detailně zpracovaný model Porsche Carrera v policejním provedení od renomovaného německého výrobce Siku. Kód zboží: SIK 1416 Siku SIKU Podvalník s raketou 1614 Skladem (3 ks) 169 Kč do košíku Tahač s valníkem a raketou Evropské kosmické agerntury. Kód zboží: SIK 1614 Wader Wader Super Truck Popelářské auto krátké Skladem (5 a více ks) 529 Kč 599 Kč -12% do košíku Plastový Super Truck Popelářský vůz i s popelnicemi plný mechanických funkcí si oblíbí každy malý popelář. Kód zboží: WDR 36580 Kinsmart Kinsmart Auto Lamborghini Gallardo na zpětné natažení 12cm - Černá Skladem (3 ks) 149 Kč do košíku Kovové autíčko Lamborghini Gallardo na zpětné natažení. Dveře lze otevřít. Kód zboží: KMT 00027666_42 Kinsmart Kinsmart Auto Lamborghini Gallardo na zpětné natažení 12cm - Oranžová Skladem (5 a více ks) 149 Kč do košíku Kovové autíčko Lamborghini Gallardo na zpětné natažení. Dveře lze otevřít. Kód zboží: KMT 00027666_20 Teddies Teddies Mechanix Auto s nářadím Skladem (5 a více ks) 289 Kč 399 Kč -28% do košíku Sada kovového autíčka a příslušenství k jeho přestavbě. Kód zboží: TDS 00065691 Lamps Baby Autíčko stavební Skladem (3 ks) 199 Kč do košíku Pestrobarevné plastové nákladní auto se světelnými a zvukovými efekty upoutá pozornost vašich nejmenších. Kód zboží: LMP 34363 Lamps Pistole s pohybujícím terčem Skladem (5 a více ks) 639 Kč 699 Kč -9% do košíku Sada pistole a pohyblivého terče. Kód zboží: LMP 54446 Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Podle značky > Lamps > Auto Popelář 20 cm - Zelená Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoční VÝPRODEJ hraček Zimní radovánky Vánoce Karneval a Maškarní Tipy pro školky Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


source: fineweb

text: Projekce filmů Lidice a Nickyho rodina při příležitosti Mezinárodního dne vzpomínky na oběti holocaustu 24.01.2012 / 15:40 Speciální projekcí filmu Nickyho rodina v Tel Aviv Cinematheque dne 27.1.2012 ve 14h a v Haifa Cinematheque 29.1.v 19h a filmu Lidice v Tel Aviv Cinematheque dne 28.1.2012 ve 21h uctí České centrum Tel Aviv památku obětí holocaustu. Projekce se osobně zúčastní režisér filmu Nickyho Rodina, Matej Mináč, který za tento film obdržel ocenění na Mezinárodním filmovém festivalu v Jeruzalémě v červenci 2011. Budou přítomni i někteří z Wintonových dětí a jejich rodiny, které žijí v Izraeli. Projekce proběhnou ve spolupráci s Českým centrem Tel Aviv a Velvyslanectvím SR v Tel Avivu. Režisér Matej Mináč natočil nový celovečerní dokumentární film s hranými rekonstrukcemi Nickyho rodina. Film o Nicholasi Wintonovi a jeho pozitivním poselství, které se šíří světem, přináší dosud nezveřejněná fakta, svědectví a osudy nově objevených "Wintonových dětí". Film Lidice vyšel nedávno na DVD, na němž jsou k dispozici též hebrejské titulky, jimiž České centrum Tel Aviv tento film podpořilo. Kopii na DVD si vyžádal i izraelský premier Benjamin Netanyahu. Lidice: Nickyho rodina:


Zpřístupněné vysokoškolského prostředí – úprava prostor a pořízení vybavení, odstraňování bariér, modernizace SW a HW vybavení aj.


text: RECENZE: Roxette - Travelling O hudebních návratech se toho namluvilo habaděj. Zatímco většina kapel pojme svůj comeback jako výběrovku, turné a šlus, Roxette jsou výjimkou. Loni vydali nové studiové album Charm School (recenze) a střihli si samo sebou i šňůru. Jejich koncerty v Praze (reportáž) a Ostravě (reportáž) patřily k tomu největšímu, co se v Česku v roce 2011 odehrálo. Jenže tím švédská dvojka nekončí. Z Pera a Marie je cítit chuť tvořit nové věci a psát další kapitoly kapely Roxette. Tou aktuální je album Travelling. Travelling není úplně regulérní studiovkou. Album navazuje na dvacet let starou záležitost Tourism. Podtitul Songs from Studios, Stages, Hotelrooms & Other Strange Places dává jasně najevo, kde materiál vznikal. Vedle osmi nových písní najdete v tracklistu i pár poupravených raritek a živé verze dobře známých hitů. Druhé Joyride na albu nenajdete Začněme u nových věcí. Per Gessle zase dokázal, že jeho schopnost psát dobré songy nezaniká. Jasně, nemůžete čekat, že napíše další Joyride nebo Listen To Your Heart. To se v životě skladatele stává jednou za život. Přesto ale zpěvák ve svém kouzelném šuplíku nashromáždil pár slušných kousků. Tím nejzdařilejším a zároveň i nejpřekvapivějším je song Excuse Me, Sir, Do You Want Me To Check On Your Wife? Jde o hudebně zajímavou záležitost, která z diskografie Roxette tak trochu vybočuje. Postrádá tu proslulou roxetťáckou přímočarost a přesto je úderná. Větší hitové ambice mají na Travelling dvě písně. Tou první je jak jinak než pilotní singl It's Possible. Jde o chytlavou věc, ze které je až příliš cítit snaha o to, udělat další hit. Mnohým možná víc sedne druhá odlehčenější verze, kterou Roxette na album taky šoupli. Nicméně plusové body rozhodně zaslouží vydařený klip. Jako druhý song vás okamžitě chytí za uši Touched By The Hand Of God. Píseň původně určená pro desku Charm School, už je o poznání stravitelnější. Slokám dominuje Perův zpěv, refrénu pak Mariin – stará osvědčená rovnice, která stále funguje. Z čerstvých písní rozhodně zaujme i song Lover Lover Lover, příjemná kytarová odrhovačka. Sluníčko, houpací síť, mojito a sluneční brýle - zkrátka ideální líné odpoledne. Další překvapivý, ale milý moment přichází s písní Easy Way Out. Uklidňovák s flétnou a závanem folku sice na tohle album úplně nezapadá, když ho ale budete brát jako zpestření, působí fajn. Co se týká pomalých písní, ty se pro tentokrát moc nepovedly. V baladě Turn Of The Tide sice Marie Fredriksson přesvědčuje o síle svého hlasu, neskutečně natáhlý konec ale potenciál skladby zabíjí. Song Angel Passing je pak regulérním přešlapem. Nezajímavým a unylým. Roxette už natočili velkou kupu skvělých balad, tahle k nim ale rozhodně nepatří. Historicky první píseň Roxette bez Gessleho vokálů Oprášených věcí na albu najdete dost, věrní fanoušci možná až příliš. Potěšující je aspoň fakt, že ani jeden song Roxette nezrecyklovali bez úprav. Píseň Perfect Excuse, která si svou premiéru odbyla na Perově sólovce Party Crasher, přináší příjemný dialog Marie Fredriksson s doprovodnou zpěvačkou Helenou Josefsson. Proč ne. A jedna zajímavost – jde o vůbec první skladbou v historii Roxette bez Gessleho vokálů. Nejmenší úpravy jsou pocítit ve skladbě The Weight Of The World známé z b-strany singlu A Thing About You. Fajn záležitost – nic víc, nic míň. Song See Me pro změnu figuroval na béčku singlu Salvation. Těžko uvěřit, že se s ním původně počítalo už pro album Crash! Boom! Bang! Milá věc enyovského typu. Travelling je především sympatický krok dnes už legendární kapely Travelling přináší i dvojici live-songů. Pilota předchozí desky Charm School - She's Got Nothing On (But the Radio) Roxette nahráli v Rio de Janeiru. Jde o našlápnutou záležitost, která má koule, ale... Jasným vítězem v minisouboji živáků je dlouhoznějící hit It Must Have Been Love. I když se tahle písnička na albech objevila už snad milionkrát, tentokrát jde o výjimečnou verzi. Kapela ji natočila v rámci série Night Of The Proms v Rotterdamu. Jedna z nejúspěšnějších písní kapely funguje už sama o sobě, orchestr jí ale dává další rozměr. Travelling má sice k albům typu Joyride, Tourism nebo Look Sharp! hodně daleko, zároveň ale Roxette v jejich diskografii ostudu nedělá. Jde především o sympatický krok dnes už legendární kapely, která chce tvořit nové věci. Skutečnost, že Per s Marií vydali dvě alba ve dvou letech, mluví sama za sebe. A to, že přitom ještě stihli objet se svým turné celou zeměkouli? Takovéhle věci dělají spíš začínající kapely a ne ty, které mají už víc než dvacet pět let hudebního života za sebou. Roxette - Travelling Vydavatel: EMI - Přehrát ukázkuMe & You & Terry & Julie - Přehrát ukázkuLover, Lover, Lover - Přehrát ukázkuTurn of the Tide - Přehrát ukázkuTouched by the Hand of God - Přehrát ukázkuEasy Way Out - Přehrát ukázkuIt's Possible - Přehrát ukázkuPerfect Excuse - Přehrát ukázkuExcuse Me, Sir, Do You Want Me to Check on Your Wife? - Přehrát ukázkuAngel Passing - Přehrát ukázkuStars - Přehrát ukázkuThe Weight of the World (Vocal Up Mix) - Přehrát ukázkuShe's Got Nothing On (But the Radio) - Přehrát ukázkuSee Me (New Version) - Přehrát ukázkuIt's Possible (Version Two) - Přehrát ukázkuIt Must Have Been Love (Live at Night of the Proms, Rotterdam)


text: Ucho (latinsky auris) je sluchový párový orgán obratlovců. Jeho základními částmi jsou vnější, střední a vnitřní ucho. Funkce Ucho mladého člověka dokáže vnímat zvuk v rozsahu frekvencí 20–20 000 hertzů, staří lidé obvykle slyší jen v rozmezí frekvencí 50–8 000 Hz. Nejcitlivější je na frekvenci mezi 2–4 kHz. Frekvence lidského hlasu běžného hovoru se u mužů pohybuje v rozmezí od 80 do 120 Hz, u žen pak v rozpětí 170 až 260 Hz. Delfíni, netopýři a mnoho dalších živočichů se pomocí zvuku orientuje – tzv. echolokace. Anatomie lidského ucha Vnější ucho Vnější ucho (auris externa) se skládá z boltce, zvukovodu a bubínku. Boltec je tvořen chrupavkou (pouze lalůček chrupavčitou kostru nemá) a směřuje akustické vlny do zvukovodu. Velikost a tvar boltce ale nemá vliv na sluch. Vnější zvukovod (také se mu říká sluchový kanálek) je trubice, která má část chrupavčitou a kostěnou. Na konci zvukovodu se nachází bubínek, hranice mezi vnějším a středním uchem. Zvuková vlna, která projde zvukovodem, naráží do bubínku a putuje dál do nitra ucha. Délka zvukovodu dospělého člověka je asi 3 cm. Bubínek je vazivová blanka na konci zvukovodu, cca 0,1 mm silná. Zvuková vlna jej rozechvěje, bubínek ji zesílí a předá do středního ucha. Zdravý bubínek je lesklý a má šedavou barvu. Výstelka zvukovodu obsahuje mazové žlázy, které produkují ušní maz. Zvukovod má samočisticí schopnost – nečistoty jsou z něj vypuzovány směrem ven. Střední ucho Střední ucho (auris media) je systém vzduchem vyplněných dutin, vystlaných sliznicí. Začíná bubínkem, na nějž jsou napojeny tři sluchové kůstky. Patří mezi ně kladívko (malleus), kovadlinka (incus) a třmínek (stapes). Řetěz kůstek přenáší zvuk od bubínku do vnitřního ucha – ploténka třmínku se dotýká oválného okénka v labyrintu. Střední ucho je odděleno od vnitřního ucha membránami, která uzavírají oválné předsíňové okénko (vestibulární) a kruhového hlemýžďové (kochleární) okénko. Zesílení zvuku se uskutečňuje pákovou funkcí sluchových kůstek, které přenášejí zvukové vlny z většího povrchu bubínku na menší plochu povrchu membrány předsíňového okénka. Nadměrné silné zvuky se tlumí pomocí dvou malých kosterních svalů ve středním uchu (napínač bubínku a třmínkový sval). Svalová vřeténka uvnitř těchto svalů reagují na protažení svalu tím, že spouští tzv. akustický reflex, který způsobuje smrštění těchto svalů. Stupeň protažení je dán intenzitou zvuku (hlasitostí). Hlasité zvuky se tlumí proto, že natažení svalů a jejich následná reflexní kontrakce zabraňuje nadměrnému pohybu sluchových kůstek. Ze středního ucha do nosohltanu vyúsťuje Eustachova trubice (tuba Eustachi, tuba auditiva, sluchová středoušní trubice), která vyrovnává tlak ve středním uchu s tlakem v okolním prostředí. Pomáhá také čistit středoušní dutinu. Vnitřní ucho Vnitřní ucho (auris interna) leží v kostěném labyrintu spánkové kosti (os temporale). Kostěný labyrint částečně kopíruje blanitý labyrint vyplněný endolymfou. Části kostěného labyrintu, které kopíruje blanitý labyrint, jsou: 3 polokruhovité kanálky, vejčitý váček, kulovitý váček a hlemýžď. Hlemýžď je stočená trubička naplněná tekutinou (endolymfou). Vibrace oválného okénka rozvlní endolymfu. Vlnění endolymfy rozechvěje krycí membránu Cortiho orgánu obsahujícího vláskové buňky (receptory sluchu). Každá buňka má vlásky zapuštěné do krycí membrány a zjišťuje její chvění, o kterém vysílá signály do mozku po sluchovém nervu. Signály jsou vnímány jako zvuk. Rovnovážný (vestibulární, statokinetický) orgán slouží k detekci polohy a zrychlení. Skládá se z vejčitého a kulovitého váčku (utriculus a sacculus), které detekují polohu, a tří polokruhovitých kanálků detekujících zrychlení. Ve váčcích jsou dvě na sebe kolmé vrstvy vláskových buněk s vlásky zapuštěnými do rosolu obsahujícímu krystalky uhličitanu vápenatého. K vnímání zrychlení slouží vláskové buňky na začátku a na konci polokruhovitých kanálků, které vnímají změny v proudění endolymfy v kanálcích. Předrážděním tohoto orgánu vzniká mořská nemoc. Choroby K častým chorobám uší patří: Otitis media – zánět středního ucha, častý u dětí, bolestivý. Tinnitus – neustálé zvonění nebo pískání v uchu. Vertigo – porucha polokruhovitých kanálků vnitřního ucha způsobující pocit, že se okolí točí (závrať). Zalepené ucho – tvorba tekutiny ve středoušní dutině, způsobující hluchotu, časté u dětí. Odkazy Reference Související články Náušnice – typická ozdoba uší Externí odkazy Sluch Smyslové orgány Hlava a krk Labyrinty


text: Freevideo babičky Starší zralé ženy, mature, sex s babičkou - freevideo. Starší zralé ženy, babičky freevideo - porno videa hellip; starší ženy, babičky, soulož s babičkou, mature, babky freevideo-freefoto.cz super-video.tode.cz/freevideo-babičky Nezapomenutelná sexbomba Patrasová bude babičkou! - Super.cz Stále atraktivní herečka se za čtyři měsíce stane poprvé babičkou. . jako sexy návštěnici ze seriálu Návštěvníci nebo princeznu Xénii z Arabely. . oficiálně: Padesátník Sean Penn a kráska Scarlett Johansson tvoří nový hollywoodský pár Video www.super.cz/1253-nezapomenutelna-sexbomba-patrasova-bude-babickou... Free video - Sex mladíka s babičkou Sex mladíka s babičkou. freefoto.desetnik.cz/galerie/25606.html Dědeček s babičkou - Pobavilo videa. Cestování Černý Humor Dětičky Dohadují SE Dva,Tři Doktoři Hádanky Homosexuálové Chuck Norris Lordi Pepíček Policajti Politici Rodina Sex Škola ZE Života Zvířátka Ostatní Vtipy pobavilo.eu/vtipy/ze-zivota/dedecek-s-babickou/ Babičky | Pornove.cz - Dlouhá videa...porno sex videa zdarma... Grupáč s babičkou si také vnuci užijí pornove.cz/tag/babicky/ šukání s babičkou Czech bitch - Free porn videos šukání s babičkou sexy, šukání s babičkou fuck, šukání s babičkou adult, šukání s babičkou anal, šukání s babičkou erotic video, šukání s babičkou naked www.ceskedevky.cz/?option=tagtag=šukání s babičkou Sex s babičkou - dlouhá porno videa, porno ukázky zdarma Sex s babičkou - dlouhá porno videa, porno ukázky zdarma. Sexy školačka a potetovanej pankáč. klíčová slova: tlustoška, sex s babičkou, anál www.stahuj-porno-videa.cz/dlouha-sex-s-babickou.html Havlová podruhé babičkou: Porod viděla na vlastní oči! | Pro... a sex Rodina Zdraví a hubnutí Recepty Magazíny iSport Blesk pro ženy Blesk pro muže Blesk Hobby Biják Sleviště nejPes shop Koupím prodám Itálie do skříně. stala babičkou už ve svých 23 letech. . News Video Moje. prozeny.blesk.cz/clanek/pro-zeny-vip-ze-zivota-hvezd/151235/havlova-podruhe... Halina je babičkou: Byla u porodu! | Ahaonline.cz Prostřeno: U důchodkyně Hanky hořelo! +Video. Halina je babičkou: Byla u porodu!. Jsou krásné, sexy... A tím pádem vlastně úplně jiné než jejich tatíci. Nová studie amerických vědců ukázala, že právě vzhled není tím, co automaticky... www.ahaonline.cz/clanek/zhave-drby/57253/halina-je-babickou-byla-u-porodu... Mature sex, zralé starší ženy, maminy souloži, staré = fotky-videa.cz Mature sex fotky videaZralé ženy, mature, sex s maminou, starší zkušenou ženou, případně letitou babičkou to je zážitek který stojí za hřích. U fotek i videa jsou zdarma porno ukázky. mature-sex.fotky-videa.cz/?d[idstats]=


Kid Rider KID46 Pink | Alensa.cz Kid Rider KID46 Pink 539 Kč Kid Rider 389 Kč Oválný design brýlí skvěle sedí čtvercovým, obdélníkovým a trojúhelníkovým typům obličeje. Rám brýlí je růžový. Růžová barva bezpochyby přitáhne pozornost k vašim očím. Skla brýlí jsou stříbrná. Stříbrná barva snižuje oslnění a zlepšuje vnímání barev. Skla jsou pokryta zrcadlovou vrstvou, která odlehčí vašemu zraku zmírněním ostrého světla. Hlavním materiálem brýlí je lehký a trvanlivý plast.


Na Mostecku lákal řidič chlapce do auta, mohl obtěžovat i děti na Vysočině - iDNES.cz 13. ledna 2011 12:53, aktualizováno 12:53 "Samozřejmě nelze vyloučit, že se jednalo o stejnou osobu. O těch případech víme a jako vždy v podobných případech spolupracujeme s kolegy, kteří se jimi zabývají na jiných místech," říká mostecká policejní mluvčí Ludmila Světláková. 8. 12. - V obci Luka nad Jihlavou vystoupil maskovaný muž z auta tmavé barvy a obnažoval se před chlapcem prvního stupně základní školy. 3. - 5. 1. - U budovy základní školy na Polensku u Jihlavy oslovil muž maskovaný čepicí a brýlemi chlapce, druhého oslovil později. Sliboval jim sladkosti a hračky a lákal je do vozidla. 6. 1. - U základní školy v Jihlavě oslovil školačku neznámý muž v tmavém oblečení, maskovaný šátkem. 7. 1. - Na Polensku u Jihlavy oslovil neznámý muž školačku a chtěl ji doprovodit domů. 10. 1. - V Micmanicích, Strachoticích na Znojemsku a v Loucké ulici ve Znojmě se asi třiceti až čtyřicetiletý muž s knírkem snažil vlákat na sladkosti do auta dva jedenáctileté chlapce a třináctiletou dívku. 11. 1. - V Úsobí na Havlíčkobrodsku lákal muž v tmavém oblečení do tmavého auta devítiletého chlapce, ten samý den lákal do vozu chlapce v nedaleké Olešné. Případ v Meziboří se stal již v pondělí navečer, rodiče o něm ale policii informovali až včera. Muž středního věku v menším autě oslovil u mateřské školy devítiletého chlapce a zkoušel ho nalákat do vozu na čokoládu. Chlapec začal rychle odcházet pryč. Muž ještě z auta vystoupil a volal na něj, aby počkal, ale chlapec odešel. Policie tentokrát získala celkem přesný popis včetně barvy auta. To se v předchozích případech objevuje ve výpovědích svědků jako vozidlo tmavé barvy. Auto muže v Meziboří bylo tmavomodré. V předchozích případech svědci mluví o muži ve věku mezi třiceti a čtyřiceti lety. Pachatele z Meziboří popsal chlapec asi jako pětatřicetiletého. Souhlasí i tmavé, nakrátko střižené vlasy, i když některé děti v předchozích případech pachatele popsali spíše jako plešatícího. Zvláštní shoda je v případě kníru. Toho si všiml jak chlapec z Meziboří, tak děti na Znojemsku. Může jít ale jen o maskování. V dřívějších případech se pachatel zakrýval šálou či šátkem, což ovšem vytipované oběti o to víc děsilo. Muž z Meziboří měl na sobě zimní bundu světlé barvy a tmavé roztrhané kalhoty. Mluvil vysoko posazeným hlasem. Dětem z předchozích případů se zdálo, že buď trochu koktá nebo má zvláštní přízvuk. Případy probudily fantazii Na obvodní policii v Hamru na Mostecku včera přivedla matka devítiletého syna, který tvrdil, že ho při cestě ze školy přepadl neznámý muž, přitiskl mu nůž k břichu a nutil ho nastoupit do auta. "Chlapec prý nakonec muže kopl, vytrhl se mu z držení a z místa utekl. Muž měl hovořit slovensky a oči měl mít maskované šátkem s otvory," přiblížila chlapcovu výpověď mluvčí Světláková. Chlapec se nakonec policistům přiznal, že si vše jen vymyslel, aby se zalíbil staršímu spolužákovi, se kterým chtěl kamarádit. "Inspiraci získal v televizi, protože sledoval v úterý večer zprávy o případech na Vysočině a nakonec o nich mluvili i ve škole," dodala Světláková. Témata: Jihlava, Jihomoravský kraj, Meziboří, Morava, Most, policie, Ústecký kraj, Vysočina, Znojmo, Havlíčkobrodsko, hračky, Mostecko, nůž, Vysočina, Znojemsko Maskovaný muž láká u základních škol na Vysočině děti do auta Policie na Vysočině vyšetřuje další případ obtěžování malých dětí. Zatímco v minulém týdnu lákal neznámý muž děti u... celý článek Po Karlovarském kraji se pohybuje muž, který sexuálně obtěžuje mladistvé dívky. Svoje sexuální služby nabízel z auta v... celý článek Již deset oznámení o možném pachateli sexuálních útoků na dvě dívky, které se nedávno staly na Znojemsku, řešili týden... celý článek Muž vlákal osmiletou holčičku do auta. Podařilo se jí utéct Nepříjemnou vzpomínku si ze středeční cesty ze školy odnesla osmiletá dívka z Ořechova na Brněnsku. Když šla kolem... celý článek Ve vazbě sedí muž podezřelý ze zneužití sedmi dívek. Hrozí mu 12 let Ve vazbě čeká na soud třicetiletý muž z Brněnska, který loni v létě podle policie napadl a zneužil sedm školaček.... celý článek Policisté natáčeli v Lounech preventivní film, který má školákům ukázat, jak se chovat v krizových situacích. Známá... celý článek


16. 2. 2016 Rastan Hru Rastan z roku (Taito, 1987) mám mylně zafixovanou, jako předchůdce hry Rygar (Tecmo, 1986), kterého jsem se na NESu něco nahrál! Je tomu ale ve skutečnosti naopak - nejprve vyšel Rygar na automatech, teprve po něm Rastan a pak Rygar na NES - proto si to pletu. Jde o kategorii Slash'n'Run her, kdy prostě jen běžíte zleva doprava a kydlíte veškeré nepřátele jediným zásahem a vše strašně rychle utíká. V současnosti bych doporučil sáhnout po hře Volgarr (je i na Dreamcast!), ale pokud chcete jít ke kořenům a zrovna Rygara nemáte v seznamu, je Rastan tou nejlepší možnou volbou! Frogger 15. 2. 2016 Space Hulk Já a Space Hulk, to je na dlouhé povídání. Nejsem žádný expert, ale počítačových inkarnací jsem se trochu nahrál, avšak nejvíce ve mně rezonuje vlastnoručně vyrobená deskovka, položena na chatrném popisu originální deskovky ve Score v sekci Hobby Hry. Počítačové hry na dané téma ale nebyly zrovna ojedinělé - stačí jmenovat klasiku Space Crusade, celou řadu WH40k her a nakonec samozřejmě free předělávku deskovky do počítačové hry v jednoduché top-down grafice. Na té jsem naposledy vykysl někdy před pěti lety a tak mi přišlo k chuti, že na WiiU vyšel port tři roky staré hry z PC, která se chlubí tím, že jde o věrnou adaptaci deskové hry. V tom je její přednost i nedostatek. 12. 2. 2016 Monster Hunter 4 Ultimate - Velký průvodce zbraněmi O této hře jsem napsal již docela dost. Vyhýbal jsem se ale schválně tomu nejpodstatnějšímu - soubojům. Měl jsem totiž pocit, že kdybych začal rovnou básnit o jedné ze čtrnácti zbraní, že by to v očích čtenářů degradovalo nejepičtější RPG všech dob na pouho pouhou akční hru. Možná vynikající, ale "jen" akční. Pravdou je, že CAPCOM zužitkoval své zkušenosti z her jako Street Fighter či Shadows over Mystara, takže bojová mechanika je skutečně vybroušená, mnohem propracovanější, než v bývá v akčních hrách zvykem. Ale tím to nekončí, tím to naopak začíná... 10. 2. 2016 Přenosné herní konzole Na Vítězné Pláni 2016 Je tomu přesně rok, co jsem vedl malý workshop na Gymnáziu na Vítězné Pláni. Cílem bylo přiblížit Amigu současným teenagerům a myslím, že to bylo super ;). Letošní rok jsem byl opět osloven s tím, že bych vymyslel další téma z podobného těsta. Jelikož loni byl problém s televizními přijímači (teda on to nebyl žádný "problém", ale prostě staré CRT televize ve škole byly určené k vyřazení a nebyly tedy moc dobré - a tahat autem vlastní televize mi přijde docela namáhavé a ani jich nemám tolik), rozhodl jsem se, že letošní akce bude ve znamení přenosných herních systémů. Rád bych touto cestou poděkoval Sledgehewerovi za zápůjčku Sega Game Gear a ruské digihry, JayTeemu za zápůjčku Atari Lynx a v neposlední řadě také Conquestu za zápůjčku osmi kusů 3DS, které tvořily páteř celého workshopu. 1000 div> Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


Škrty dopadnou na New York, ale Trump narazí na odpor, říká starosta De Blasio | Svět | Lidovky.cz 17. března 2017 7:46 Lidovky.cz > Zprávy > Svět New York (Ilustrační foto) | foto: Shutterstock NEW YORK Největší americké město New York je jedním z hlavních terčů rozpočtových škrtů, jak je ve čtvrtek rámcově navrhl prezident Donald Trump. Na tiskové konferenci v newyorské radnici to ve čtvrtek řekl starosta Bill de Blasio. Trump oznámil své představy o rozpočtové struktuře, v níž výrazně posílil financování Pentagonu na úkor sociálních programů, ochrany životního prostředí nebo zahraniční pomoci. Město podle starosty čekají velké škrty, pokud Trump své představy prosadí. Postiženy budou komunální služby, doprava, bytová výstavba a bezpečnost obyvatel. „Pokud toto je Trumpova dělostřelecká příprava, pak narazí na tvrdý odpor celé země. Nenecháme to tak být,“ varoval De Blasio. Newyorský fond údržby a rozvoje bytového fondu ztratí 136 milionů dolarů, což je 86 procent potřebných finančních prostředků. O dalších 190 milionů dolarů by byl zkrácen městský rozpočet na boj proti terorismu, veřejné školy by ztratily 100 milionů, vyplývá z údajů newyorské radnice. Omezení federálních programů by způsobilo, že v New Yorku bude zastavena řada dopravních projektů včetně prodloužení linek metra nebo stavby nového tunelu pod řekou Hudson. Na 700.000 rodin nebude dostávat finanční pomoc na pokrytí nákladů s otopem a elektřinou. O peníze se obávají i jiná americká města, napsala agentura Reuters. Navrhované škrty v dotacích pro Agenturu pro ochranu životního prostředí (EPA) postihnou města v Pensylvánii, podle odborníků utrpí i ekologická ochrana velkých jezer na severu USA. Omezení výdajů na veřejné zdraví poškodí stát Massachusetts, kde je soustředěno velké množství vědeckých a výzkumných kapacit. Oldrich Novotny Výborné pořady o Trumpovi a imigraci v archivu na ČRozhlasu.Jak to vidi 7.3.... 19:57 17.3.2017 P. Pruner Když to tak čtu tak jsem získal dojem, že New York žije na úkor celé USA. Pan... 17:33 17.3.2017 V. Grycz Ne nadarmo vyhrál v ňujorku obama. peníze tam tekly proudem. 16:30 17.3.2017 R. Tichý Asi si budou muset njujorcane zvysit dane :-) 12:09 17.3.2017 David.79 Když chtějí krmit nelegaly - za svoje:-)) 12:15 17.3.2017


Pán je znalec poměrů?