text: 15. listopad je 319. den roku podle gregoriánského kalendáře (320. v přestupném roce). Do konce roku zbývá 46 dní. Události Česko 1278 – Tobiáš z Bechyně jmenován pražským biskupem po smrti Jana III. Z Dražic 1631 – Saská vojska bez boje obsadila Prahu. S nimi se vrátili i někteří čeští exulanti a ujímali se zpět svých majetků. 1747 – V Brně na ulici Polní (tehdy Feldgasse) byla založena Nemocnice Milosrdných bratří. Zasloužil se o to hrabě Leopold z Ditrichštejna. 1763 – Stejnojmenný otec kantora a skladatele Jakuba Jany Ryby se oženil s Rozalií Karníkovou, dcerou učitele Jana Karníka. 1903 – Světová premiéra opery Eugena d'Alberta Nížina se uskutečnila v Praze v Německém divadle. 1906 – Jan Janský přednesl v Praze na schůzi Spolku lékařů českých o svém objevu čtyř krevních skupin 1910 – Jiří Mahen nastoupil do redakce Lidových novin 1925 – V Československu proběhly parlamentní volby. Největší počet hlasů do 300členné Sněmovny získali agrárníci (13,7 %), hned za nimi se umístili komunisté (13,1 %). 1939 – Uskutečnil se pohřeb Jana Opletala, jedné z obětí střelby do demonstrantů 28. října 1939. 1940 – Premiéra českého filmu Babička s Terezií Brzkovou. Režisérem filmu byl František Čáp 1961 – Zásadní sjezd KSČ v Praze o kultu osobnosti. Komunisté před sebou měli nesnadný úkol – vysvětlit celé společnosti, jak se odrazila politika kultu osobnosti v KSČ. Za hlavního viníka označili Klementa Gottwalda. 1975 – Otevřena obnovená Labská bouda. 1976 – AZNP Mladá Boleslav zahájily sériovou výrobu osobního automobilu Škoda 105/120. 1979 – Byla vyhlášena CHKO Třeboňsko. 1989 – Pohřeb významného básníka Jana Skácela v Brně za velké účasti lidí 1990 – Založena Chráněná krajinná oblast Litovelské Pomoraví 1996 – Proběhlo první kolo voleb do nově zřízeného Senátu Parlamentu České republiky 2015 – České tenistky vyhrály Fed Cup počtvrté v pěti letech, když ve finále zdolaly Rusko. 2018 – Zdeněk Hřib (Česká pirátská strana) byl zvolen novým primátorem hlavního města Prahy. Svět 1504 – Papež Julius II. založil první biskupství v Americe (bula Illius fulciti). 1533 – Francisco Pizarro vstoupil do peruánského Cuzca. 1812 – Začala Bitva u Krasného mezi ruskou a francouzskou armádou. 1884 – V Berlíně zahájil Otto von Bismarck Berlínskou konferenci, která měla rozhodnout o Kongu a zároveň i o přiřčení kolonií pro Německo. 1918 Banátská republika rozdělena mezi Rumunsko a Království Srbů, Chorvatů a Slovinců. Ustaveno Svobodné město Gdaňsk. 1942 – Druhá světová válka: námořní bitva u Guadalcanalu skončila vítězstvím spojenců 1955 – Otevřen první úsek metra v Petrohradu. 1966 – Program Gemini: Gemini 12 bezpečně přistála v Atlantském oceánu 1969 – Jedna z největších demonstrací proti válce ve Vietnamu se konala ve Washingtonu. Protestovalo zde více než 500 000 Američanů. 1970 – Sovětská sonda Luna 17 s průzkumným vozidlem Lunochod 1 dorazila k Měsíci. 1983 – Založena Severokyperská turecká republika. 1988 – Start sovětského raketoplánu Buran. 1990 – Program Space Shuttle: raketoplán Atlantis odstartoval na misi STS-38. 2006 – Arabská televizní stanice Al-Džazíra začala vysílat také v angličtině (Al Jazeera English). 2022 – Počet obyvatel Země dosáhl 8 miliard. Narození Česko 1628 – Siard Falco, opat želivského kláštera († 15. listopadu 1677) 1705 – Josef Jan Maxmilián Kinský, šlechtic a průmyslník († 17. dubna 1780) 1749 – Václav Leopold Chlumčanský z Přestavlk a Chlumčan, pražský arcibiskup († 14. června 1830) 1785 – Leopold Kopal, lesní rada a šlechtic († 27. ledna 1872) 1789 – Václav Markovský, grafik, kreslíř a restaurátor († 16. října 1846) 1797 – Leopold Felix Thun-Hohenstein, šlechtic a státní úředník († 10. dubna 1877) 1801 – Antonín Knahl, divadelník, režisér, hudebník a obrozenec († 26. dubna 1883) 1812 – Karel Boleslav Štorch, spisovatel († 21. listopadu 1868) 1815 – Valentin Kostelník, česko-rakouský podnikatel a politik († 11. listopadu 1891) 1817 – František Dedera, český vysoký policejní úředník († 17. srpna 1878) 1821 František Janák, varhaník a skladatel († 3. června 1889) Jan Nowopacký, malíř († 3. srpna 1908) 1824 – Antonín Hora, římskokatolický kněz († 15. května 1906) 1832 – Bohumil Bondy, rakouský a český podnikatel († 15. března 1907) 1837 – Josef Richter, rakouský politik německé národnosti z Čech († 1. srpna 1901) 1849 – František Stratil, politický představitel slezských Čechů († 22. ledna 1911) 1856 – Josef Kadlčák, československý politik († 27. dubna 1924) 1858 – Albert Redlhammer mladší, podnikatel v sklářském a bižuterním průmyslu († 15. prosince 1937) 1861 – Vojtěch Krž, rolník a politik († 25. února 1924) 1863 – Kamil Stuchlík, akademický malíř a kreslíř († 2. prosince 1940) 1865 – Eduard Rieger, rakouský a český novinář a politik († 28. června 1938) 1866 – Otmar Hrejsa, československý politik († 29. listopadu 1946) 1869 – Arnošt Procházka, umělecký kritik († 16. ledna 1925) 1874 – Bohumil Belada, architekt, stavitel a podnikatel († 31. října 1964) 1877 – Emanuel Lešehrad, spisovatel, básník a dramatik († 30. května 1955) 1880 – Antonín Žáček, novinář a překladatel († 28. září 1939) 1881 – Jaroslav Bruner-Dvořák, fotograf († 2. dubna 1942) 1882 – Karl Michler, německo-český politik († 8. října 1936) 1884 – József Szentiványi, politik a meziválečný poslanec († 1. prosince 1941) 1887 – František Hněvkovský, brigádní generál († 6. května 1960) 1888 – Vojtěch Vladimír Klecanda, český legionář, generál († 22. dubna 1947) 1889 – František Fišer, akademický malíř a odborný restaurátor († 30. prosince 1957) 1898 František Čůta, chemik († 15. března 1986) Vojtěch Vanický, architekt († 31. srpna 1983) 1900 – Emanuel Famíra, sochař, malíř a tanečník († 6. ledna 1970) 1908 Karel Jehlička, československý fotbalový reprezentant († 1988) Jiří Maria Veselý, kněz a archeolog († 31. srpna 2004) Otakar Klíma, orientalista a filolog († 29. listopadu 1988) 1909 – František Panuška, vysokoškolský pedagog, teolog a filosof († 11. února 1992) 1911 – Leopold Musil, voják a příslušník výsadku Tungsten († 23. října 1997) 1912 – František Zajíček, lyžař, skokan a běžec na lyžích († 1986) 1913 Leopold Hofman, odbojář, komunistický politik, disident († 18. ledna 1990) František Bíroš, voják a výsadkář († 2. listopadu 1944) Miroslav Kučera, československý politik v období normalizace († ?) 1914 – Rudolf Hrubec, československý voják, velitel výsadku Silica-North († 11. září 1944) 1918 – Ľudovít Dubovský, slovenský fotbalový útočník, reprezentant Československa († 24. května 1998) 1919 – Jan Habarta, sochař a pedagog († 16. prosince 1989) 1920 – Miloš Sýkora, ostravský odbojář (padl 30. dubna 1945) 1921 – Zdeněk Kroupa, operní pěvec († 7. ledna 1999) 1924 – Josef Rudolf Čeněk Čermák, exilový básník a historik 1925 Pavel Vondruška, herec a dirigent († 5. února 2011) Leopold Buzek, politik a poúnorový poslanec Národního shromáždění ČSR († ?) 1929 – Jiří Likeš, český statistik († 25. listopadu 1994) 1931 – Zdeněk Hořínek, divadelní teoretik, dramaturg, dramatik a herec († 20. září 2014) 1934 – Václav Smetana, lékař a pedagog († 2. srpna 2018) 1936 – Pavol Removčík, slovenský a československý politik († 4. února 2009) 1940 – Josef Mečl, právník a komunistický politik († 2. prosince 2014) 1946 – Antonín Kočí, hokejový brankář 1948 – Tomáš Sojka, politik 1951 František Komňacký, fotbalový trenér Eva Matoušková, politička a bývalá poslankyně 1956 – Petr Hubáček, hokejový útočník 1957 – Jiří Otoupalík, hokejový útočník 1960 – Lenka Wagnerová, politička a pedagožka 1961 – Jan Musil, fotbalový brankář 1962 Libor Hoppe, politik a podnikatel Pavel Soukeník, sportovní střelec († 17. prosince 1988) 1964 – Zdeněk Ďuriš, fotbalový útočník 1966 – Daniel Pitek, politik, lesník a zemědělec 1968 Monika Hašková, tlumočnice, režisérka a politička Lucie Zedníčková, herečka 1970 Eva Adams, zpěvačka z dua Eva a Vašek Josef Kott, politik a podnikatel Libor Smetana, fotbalista 1971 Martin Hájek, moderátor rádia Kiss a DJ Michal Jon, cyklista a cestovatel Alice Korbová, horolezkyně a skialpinistka 1973 Petr Jalowiczor, politik († 7. února 2012) Jan Řehula, triatlonista 1974 – Jana Rázlová, běžkyně na lyžích 1976 – Tomáš Studeník, inovátor a městský hacker 1979 – Klára Jandová, herečka 1986 – Miloslav Čermák, lední hokejista 1987 – Leopold König, profesionální silniční cyklista 1989 Aleš Bílík, divadelní a televizní herec Veronika Pincová, fotbalistka 1990 – Lukáš Krpálek, judista 1999 – Daniel Vecka, lední hokejista Svět 1316 – Jan I. Francouzský, francouzský a navarrský král († 20. listopadu 1316) 1397 – Papež Mikuláš V. († 24. března 1455) 1498 – Eleonora Habsburská, královna portugalská jako manželka Manuela I. a francouzská jako manželka Františka I. († 18. února 1558) 1516 – Martin Helwig, slezský (německý) kartograf († 26. ledna 1574) 1544 – Dorotea Zuzana Simmernská, falcká princezna a sasko-výmarská vévodkyně († 8. dubna 1592) 1607 – Madeleine de Scudéry, francouzská spisovatelka († 2. června 1701) 1635 – Markéta Jolanda Savojská, vévodkyně parmská († 29. dubna 1663) 1655 – Charles-Gaspard-Guillaume de Vintimille du Luc, arcibiskup pařížský († 13. března 1746) 1670 – Bernard Mandeville, nizozemský filozof, politický ekonom a spisovatel († 21. ledna 1733) 1685 – Balthasar Denner, německý malíř († 14. dubna 1749) 1708 – William Pitt, britský státník († 11. května 1778) 1738 – William Herschel, britský astronom, skladatel a stavitel dalekohledů († 25. srpna 1822) 1741 – Johann Kaspar Lavater, švýcarský spisovatel a protestantský pastor († 2. ledna 1801) 1757 – Jacques-René Hébert, francouzský revolucionář († popraven 24. března 1794) 1776 – Pehr Henrik Ling, švédský pedagog a spisovatel († 3. května 1839) 1784 – Jérôme Bonaparte, vestfálský král († 24. června 1860) 1793 – Michel Chasles, francouzský matematik a geometr († 8. prosince 1880) 1799 – Marie Anna Saská, toskánská velkovévodkyně († 24. března 1832) 1802 – Karl von Smola, rakouský důstojník († 14. února 1862) 1815 – Lorenz von Stein, německý filozof († 1890) 1820 – Ladislaus Karnicki, rakouský diplomat a polský šlechtic († 31. prosince 1883) 1822 – Ferdinand Maria Savojsko-Carignanský, sardinský princ z rodu savojských († 10. února 1855) 1829 – Emmy von Rhoden, německá spisovatelka († 4. července 1885) 1830 – Alfred Wiliam Hunt, britský malíř († 3. května 1896) 1834 – Marcus Reno, americký důstojník († 30. března 1889) 1847 – Maddalena Caterina Morano, italská blahořečená řeholnice († 26. března 1908) 1852 – Isabel Ferrer Sabrià, španělská římskokatolická řeholnice († 20. listopadu 1936) 1856 – Jozef Danielak, slovenský kněz, filolog a publicista († 5. prosince 1883) 1857 – Michail Vasiljevič Alexejev, ruský generál pěchoty († 25. září 1918) 1859 Oskar Bernadotte, švédský princ a hrabě z Wisborgu († 4. října 1953) Karol Pollak, polský elektrotechnik a podnikatel († 17. prosince 1928) 1862 – Gerhart Hauptmann, německý dramatik, nositel Nobelovy ceny († 6. června 1946) 1868 – Ali Kadić, bosenský islámský duchovní († 15. dubna 1928) 1871 – Erich von Tschermak, rakouský genetik († 11. října 1962) 1872 – Hans Dominik, německý autor vědeckofantastických a dobrodružných románů († 9. prosince 1945) 1874 August Krogh, dánský lékař, nositel Nobelovy ceny († 13. září 1949) Dimitrios Golemis, řecký atlet a bronzový olympijský medailista († 9. ledna 1941) 1875 – Vladimir Alexandrovič Rusanov, ruský geolog a polární badatel († 1913) 1876 Anton Rintelen, rakouský politik († 28. ledna 1946) Anna de Noailles, francouzská spisovatelka rumunského původu († 30. dubna 1933) 1877 – Heinrich Wild, švýcarský zemědělský inženýr († 26. prosince 1951) 1883 – Lipót Gregorovits, maďarsko-slovenský římskokatolický duchovní († 12. prosince 1957) 1885 – Frederick Handley Page, britský letecký konstruktér a podnikatel († 21. dubna 1962) 1886 – René Guénon, francouzský spisovatel, filozof a mystik († 7. ledna 1951) 1887 Georgia O'Keeffe, americká malířka († 6. března 1986) Marianne Mooreová, americká modernistická básnířka († 5. února 1972) Hitoši Ašida, japonský politik († 20. června 1959) Klement Šilinger, slovenský architekt († 15. ledna 1951) 1888 – Harald Ulrik Sverdrup, norský meteorolog, oceánograf a polárník († 21. srpna 1957) 1889 Manuel II. Portugalský, poslední portugalský král († 2. července 1932) Taha Husajn, egyptský spisovatel († 28. října 1973) 1890 – Richmal Cromptonová, anglická spisovatelka († 11. ledna 1969) 1891 Erwin Rommel, německý polní maršál († 14. října 1944) William Averell Harriman, americký politik, podnikatel a diplomat († 26. července 1986) 1895 Jisra'el Bar Jehuda, sionistický aktivista a izraelský politik († 15. listopadu 1965) Olga Nikolajevna, ruská velkokněžna († zastřelena 17. července 1918) Antoni Słonimski, polský spisovatel († 4. července 1976) 1896 – Bronisław Duch, polský generál za druhé světové války († 9. října 1980) 1897 – Aneurin Bevan, britský politik († 6. července 1960) 1899 Auguste Pelsmaeker, belgický fotbalista († ?) Elisabeth Meyer, norská fotografka († 10. června 1968) 1901 – Franciszek Gajowniczek, polský odbojář († 13. března 1995) 1902 – Markian Popov, sovětský vojenský velitel († 22. dubna 1969) 1907 – Claus Schenk von Stauffenberg, strůjce neúspěšného atentátu na Hitlera († 21. července 1944) 1909 Maria Dolores Bourbonsko-Sicilská, španělská princezna († 11. května 1996) Wiesław Stanisławski, polský meziválečný horolezec († 4. srpna 1933) 1910 – Stanislaus Kobierski, německý fotbalista († 18. listopadu 1972) 1913 František Bíroš, slovenský výsadkář († 2. listopadu 1944) Jicchak Kahan, izraelský soudce († 24. dubna 1985) 1914 Petar Drapšin, jugoslávský partyzán a generálplukovník († 2. listopadu 1945) Giuseppe Caprio, italský arcibiskup a kardinál († 15. října 2005) Conyers Herring, americký fyzik († 23. července 2009) 1915 – David Stirling, zakladatel Special Air Service († 4. listopadu 1990) 1916 – Emil Krischke, slovenský fotbalový brankář († 24. ledna 1980) 1917 – Jan Larisch-Mönnich III., slezský šlechtic a realitní makléř († 7. března 1997) 1918 Ľudovít Dubovský, slovenský fotbalový útočník († 24. května 1998) Adolfo Pedernera, argentinský fotbalista a trenér († 12. května 1995) 1919 – Salomon Morel, polský válečný zločinec († 14. února 2007) 1922 – Francesco Rosi, italský filmový režisér († 10. ledna 2015) 1923 Augustín Mlkvy, slovenský komunistický politik († 5. prosince 2007) Văn Cao, vietnamský skladatel († 10. července 1995) 1924 – Sonny Lester, americký hudební producent 1925 – Julij Markovič Daniel, sovětský spisovatel, disident a politický vězeň († 30. prosince 1988) 1928 – Ján Halász, slovenský a československý politik 1929 – Ed Asner, americký televizní a filmový herec († 29. srpna 2021) 1930 – James Graham Ballard, britský spisovatel († 19. dubna 2009) 1931 – Mwai Kibaki, prezident Keni († 21. dubna 2022) 1932 Petula Clark, anglická zpěvačka Chajim Drukman, izraelský rabín a politik († 25. prosince 2022) Alvin Plantinga, americký filozof 1933 – Jaroslava Blažková, slovenská spisovatelka († 20. února 2017) 1934 Peter Dickinson, anglický hudební skladatel a klavírista Krikor Bedros Ghabroyan, duchovní arménské katolické církve 1936 Pavol Removčík, slovenský komunistický politik († 4. února 2009) Wolf Biermann, německý písničkář 1937 – Little Willie John, americký R&B zpěvák († 26. května 1968) 1939 Július Polák, slovenský komunistický politik Yaphet Kotto, americký herec († 15. března 2021) 1941 – Rick Kemp, anglický baskytarista, skladatel a hudební producent 1942 Daniel Barenboim, argentinsko-izraelsko-španělský pianista a dirigent Jozef Levický, slovenský fotbalový útočník 1943 – Donald DeFreeze, vůdce americké organizace Symbionese Liberation Army († 17. května 1974) 1944 – Ignace Joseph III. Younan, syrský katolický kněz, patriarcha antiochijský 1945 Anni-Frid Lyngstadová, švédská zpěvačka (ABBA) Bob Gunton, americký herec Roger Donaldson, novozélandsko-americký režisér, scenárista a producent Jan Karlsson, švédský zápasník Sadok Sassi, tuniský fotbalista 1947 Bill Richardson, americký politik († 1. září 2023) Malcolm Ranjith, srílanský kardinál 1948 – Jimmy Choo, malajsijský módní návrhář 1949 Arlindo Gomes Furtado, kapverdský kardinál Kęstutis Šapka, litevský skokan do výšky 1951 Alexandr Bortnikov, ředitel ruské tajné služby FSB Frank Infante, americký kytarista a baskytarista 1952 Nikolaj Džumagalijev, sovětský sériový vrah Jozef Kakačka, slovenský místní politik († 14. listopadu 2013) Randy Savage, americký profesionální wrestler († 20. května 2011) 1953 – Tošio Takabajaši, japonský fotbalista 1954 Aleksander Kwaśniewski, prezident Polské republiky Uli Stielike, německý fotbalista 1955 Péter Farkas, maďarský spisovatel Ildikó Enyediová, maďarská režisérka a scenáristka Me'ir Kohen, izraelský politik 1956 – Éric Joisel, francouzský origamista († 10. října 2010) 1957 Oliver Andrásy, slovenský moderátor, scenárista a režisér Yep Kramer, nizozemský rychlobruslař 1958 – Miloš Klinka, slovenský fotbalista a záložník 1959 Timothy Creamer, americký astronaut Jeff Pollack, americký režisér, scenárista a producent († 23. prosince 2013) 1962 Jeroen Willems, nizozemský divadelní a filmový herec († 3. prosince 2012) Kim Vilfort, dánský fotbalový záložník Martin Venéni, slovenský fotbalový obránce 1963 Kumar Vishwanathan, český sociální pracovník indického původu Jay Bennett, americký hudebník († 24. května 2009) Tóru Sano, japonský fotbalista 1964 Branislav Varga, slovenský fotbalista Tiit Sokk, estonský basketbalista Majid Torkan, íránský zápasník 1965 – Rachmat Sukra, bulharský zápasník 1966 – Albert Pahimi Padacké, čadský politik a předseda vlády 1967 E-40, americký rapper Earl Stevens Dan Găureanu, rumunský sportovní šermíř († 20. května 2017) François Ozon, francouzský režisér 1968 Ol' Dirty Bastard, americký rapper († 13. listopadu 2004) Deborah Jinová, americká fyzička († 15. září 2016) 1970 Karol Praženica, slovenský fotbalový obránce Patrick M’Boma, kamerunský fotbalový útočník 1973 – Albert Portas, španělský tenista 1974 Chad Kroeger, kanadský kytarista, člen skupiny Nickelback Sérgio Conceição, portugalský fotbalista Ingryda Šimonytéová, litevská politička a ekonomka 1975 – J. C. Brandy, britská herečka 1976 Virginie Ledoyen, francouzská herečka Claudia Llosaová, peruánská filmová režisérka a scenáristka 1977 Richard Lintner, slovenský hokejový obránce Jon Hurwitz, americký scenárista a režisér Peter Phillips, britský aristokrat a člen královské rodiny 1978 Čou Čchun-siou, čínská atletka, běžkyně Jozef Karika, slovenský spisovatel Dirty South, srbsko-australský DJ 1979 – Josemi (José Miguel González Rey), španělský fotbalový obránce 1980 – Delila Hatuelová, izraelská šermířka 1981 – Lorena Ochoaová, mexická golfistka 1982 Yaya DaCosta, americká herečka a modelka Clemens J. Setz, rakouský spisovatel 1983 Johnny Heitinga, nizozemský fotbalista Fernando Verdasco, španělský tenista Laura Smet, francouzská herečka Sophia Di Martino, anglická herečka 1985 Lily Aldridgeová, americká modelka Claas Relotius, německý novinář 1986 Éder Citadin Martins, brazilsko-italský fotbalový útočník Sania Mirzaová, indická tenistka Jeffree Star, americký módní návrhář a hudebník 1987 – Marco Pappa, guatemalský fotbalový útočník 1988 B.o.B, americký rapper Bobby Ray Simmons Nicolas Isimat-Mirin, francouzský fotbalový obránce Ján Harbuľák, slovenský fotbalový obránce 1990 – Lonneke Slöetjes, nizozemská volejbalistka 1991 Nicolas Isimat-Mirin, francouzský fotbalový obránce Shailene Woodley, americká herečka 1992 Jody Lukoki, nizozemsko-konžský fotbalový záložník († 9. května 2022) Sofia Goggiová, italská alpská lyžařka Kevin Wimmer, rakouský fotbalový obránce 1993 – Paulo Dybala, argentinský fotbalový útočník 1994 Jekatěrina Alexandrovová, ruská tenistka Emma Dumont, americká herečka, modelka a tanečnice 1996 Demi Volleringová, nizozemská silniční cyklistka Antoine Dupont francouzský rugbista 1997 Leelah Alcorn, americká transsexuální dívka († 28. prosinec 2014) Paula Badosová, španělská profesionální tenistka Emmanuel Dennis, nigerijský fotbalista 2001 – Juan Manuel Cerúndulo, argentinský profesionální tenista Úmrtí Česko 1436 – Vilém Kostka z Postupic, zástupce husitských šlechticů (* ?) 1677 – Siard Falco, opat želivského kláštera (* 15. listopadu 1628) 1750 – Václav Goldhammer, varhanář působící ve Znojmě (* asi 1684) 1816 – František Jan Vavák, spisovatel – písmák (* 1741) 1831 – Vincenc Mašek, hudební skladatel, pedagog a vydavatel (* 5. dubna 1755) 1835 – František Kristian Waldherr, malíř a výtvarný pedagog (* 27. října 1784) 1848 – Alois Václav z Kounic, moravský šlechtic a rakouský diplomat (* 19. června 1774) 1865 – Jindřich Fügner, sportovec, zakladatel Sokola (* 12. září 1822) 1883 – Josef Barák, novinář a spisovatel (* 26. ledna 1833) 1886 – Sigismund Vašátko, advokát a sběratel lidových písní (* 12. srpna 1831) 1891 – Richard Clam-Martinic, rakousko-český šlechtic (* 12. března 1832) 1913 – Antonín Frič, přírodovědec (* 30. července 1832) 1914 – Josef Šusta, rybníkář (* 26. listopadu 1835) 1916 – František Ženíšek, malíř (* 25. května 1849) 1920 – Josef Mauder, český sochař a malíř (* 1. prosince 1854) 1922 – Oldřich Seykora, český novinář a spisovatel (* 2. března 1857) 1924 – Jakub Schikaneder, malíř (* 27. února 1855) 1926 – František Bobek-Sedličanský, pedagog a spisovatel (* 22. září 1848) 1940 Josef Kovařík, rakousko-český politik (* 27. února 1855) Johanna Mugrauer, německo-česká divadelní pěvkyně (* 28. března 1869) 1950 – Jan Pelikán, československý politik (* 4. května 1878) 1956 – Alén Diviš, malíř a ilustrátor (* 26. dubna 1900) 1967 – Stanislav Lom, dramatik a spisovatel (* 13. listopadu 1883) 1971 – Antonín Kybal, textilní výtvarník (* 25. března 1901) 1982 Vlasta Štursová-Suková, architektka a návrhářka (* 1. června 1912) Jaromír Skála, fotbalista (* 15. července 1907) 1986 – Johann Wolfgang Brügel, československý právník a historik německé národnosti (* 3. července 1905) 1990 Jaroslav Knížka, inženýr a politik z KSČ (* 25. července 1916) Miroslav Peterka, fotograf (* 1. prosince 1924) 1991 – Zdeněk Tikal, australský hokejista českého původu (* 15. června 1929) 1994 – Zdeněk Kupka, první primátor Ostravy (* 13. listopadu 1924) 1996 – Lubomír Nový, filozof, sociolog a pedagog (* 15. dubna 1930) 2000 – Václav Horák, československý fotbalový reprezentant (* 27. září 1912) 2001 – Jindřich Jindra, fotbalista a brankář (* 19. května 1936) 2003 – Jiří Vala, herec (* 27. listopadu 1926) 2005 – Miroslav Zavadil, politik komunistické strany (* 9. ledna 1932) 2007 – Miroslav Jaškovský, horolezec a zasloužilý mistr sportu (* 2. června 1926) 2008 – Božena Šustrová, filmová herečka (* 15. října 1915) 2009 František Kressa, nábytkový odborník (* 4. prosince 1921) Stella Májová, herečka, operetní a muzikálová zpěvačka (* 19. července 1923) 2011 – František Adamec, katolický kněz a komunistický politický vězeň (* 28. února 1922) 2012 – Ladislav Kyselák, český violista a pedagog (* 27. června 1956) 2013 – Bedřich Macenauer, dirigent a sbormistr (* 8. dubna 1929) 2014 Jiří Urbanec, český literární historik (* 25. května 1932) František Mikolášek, spisovatel (* 19. února 1924) 2016 Ivan Dřímal, moravský politik (* 6. října 1936) Jaroslav Ptáček, římskokatolický kněz (* 5. dubna 1928) 2017 Jaroslav Šmíd, herec (* 25. září 1970) Jaroslav Vaněk, americký ekonom českého původu (* 20. dubna 1930) 2018 – Přemysl Krpec, fotbalový útočník (* 2. června 1981) 2019 Vojtěch Jasný, scenárista, filmový režisér, fotograf a vysokoškolský pedagog (* 25. listopadu 1925) Josef Hasil, československý převaděč a agent americké zpravodajské služby CIC (* 8. února 1924) 2022 – Jaromír Jágr starší, český hokejista a sportovní funkcionář, otec Jaromíra Jágra (* 9. září 1940) Svět 607 – Bonifác III., 66. papež (* ?) 1028 – Konstantin VIII., byzantský císař (* okolo 960) 1136 – Leopold III. Babenberský, markrabě rakouský (* 1073) 1176 – Evrard z Barres, třetí velmistr řádu templářů (* ?) 1184 – Beatrix Burgundská, římská císařovna jako manželka Fridricha Barbarossy (* 1143/1147) 1194 – Markéta I. Flanderská, belgická hraběnka (* 1145) 1280 – sv. Albert Veliký, teolog (1193 nebo 1206/1207) 1347 – Jakub I. z Urgellu, aragonský infant a hrabě z Urgellu (* 1321) 1351 – Johana z Pfirtu, rakouská vévodkyně (* 1300) 1379 – Ota V. Bavorský, bavorský vévoda (* 1346 nebo 1347) 1469 – Markéta z Baux, italská šlechtična (* 1394) 1527 – Kateřina z Yorku, hraběnka z Devonu a dcera krále Eduarda IV. (* 14. srpna 1479) 1594 – Martin Frobisher, anglický námořní objevitel (* asi 1535) 1606 – Erasmus Habermehl, vynálezce a konstruktér hodin, astronomických a geodetických přístrojů (* 1538) 1614 – Kateřina, vévodkyně z Braganzy, portugalská infantka (* 18. ledna 1540) 1621 – Albrecht VII. Habsburský, nizozemský guvernér, portugalský místokrál (* 13. listopadu 1559) 1629 – Gabriel Betlen, sedmihradský kníže (* 1580) 1630 – Johannes Kepler, astronom, matematik a fyzik (* 27. prosince 1571) 1670 – Jan Amos Komenský (* 28. března 1592) 1691 – Aelbert Cuyp, holandský malíř (* 20. října 1620) 1705 – Dorotea Šarlota Braniborsko-Ansbašská, německá šlechtična (* 28. listopadu 1661) 1706 – Cchangjang Gjamccho, 6. tibetský dalajlama (* 1683) 1712 – James Hamilton, 4. vévoda z Hamiltonu, skotský šlechtic (* 11. dubna 1658) 1716 – François Louis de Rousselet Châteaurenault, francouzský admirál (* 22. září 1637) 1739 – Thomas Wentworth, 1. hrabě ze Straffordu, britský šlechtic (* 17. září 1672) 1783 Adam František z Hartigu, rakouský diplomat (* 25. března 1724) John Hanson, americký politik a obchodník (* 14. dubna 1721) 1787 – Christoph Willibald Gluck, německý skladatel a reformátor opery (* 2. července 1714) 1793 – Jean-Marie Roland de La Platiére, francouzský politik (* 18. února 1734) 1794 Paisij Veličkovskij, ukrajinský pravoslavný světec (* 21. prosince 1722) Marie Františka Falcko-Sulzbašská, německá šlechtična a falckraběnka (* 15. června 1724) John Witherspoon, skotsko-americký presbyteriánský teolog (* 5. února 1723) 1801 Marie Klementina Habsbursko-Lotrinská, rakouská arcivévodkyně a neapolská princezna (* 24. dubna 1777) Kristian August Seilern, rakouský diplomat a státník (* 22. dubna 1717) 1802 – George Romney, britský malíř (* 15. prosince 1734) 1808 – Mustafa IV., turecký sultán (* 8. září 1779) 1823 – Luigi Caruso, italský hudební skladatel (* 25. září 1754) 1828 – Amálie Zweibrückensko-Birkenfeldská, saská královna a varšavská vévodkyně (* 10. května 1752) 1839 – William Murdoch, skotský inženýr a vynálezce (* 21. srpna 1754) 1853 – Marie II. Portugalská, portugalská královna (* 4. dubna 1819) 1863 – Frederik VII., dánský král (* 6. října 1808) 1883 – John Lawrence LeConte, americký entomolog (* 13. května 1825) 1888 – Maxmilián Josef Bavorský, bavorský vévoda (* 4. prosince 1808) 1891 – Jozef Linning, belgický malíř a rytec (* 15. května 1815) 1903 – Ján Nepomuk Bobula, slovenský podnikatel, politik a publicista (* 15. března 1844) 1904 – Thomas Baring, 1. hrabě Northbrook, britský státník (* 22. ledna 1826) 1905 – Ivan Michajlovič Sečenov, ruský fyziolog a neurolog (* 13. srpna 1829) 1908 – Cch'-si, vládkyně Číny z dynastie Čching (* 29. listopadu 1835) 1910 – Wilhelm Raabe, německý spisovatel (* 8. září 1831) 1912 – Dmitrij Narkisovič Mamin-Sibirjak, ruský prozaik a dramatik (* 6. listopadu 1852) 1914 – Julius Magg, rakouský právník a politik (* 22. dubna 1837) 1916 – Henryk Sienkiewicz, polský spisovatel, nositel Nobelovy ceny (* 5. května 1846) 1917 Émile Durkheim, francouzský sociolog (* 15. dubna 1858) Oswald Chambers, skotský protestantský kazatel (* 24. července 1874) Neil Primrose, britský politik a důstojník (* 14. prosince 1882) 1919 Alfred Werner, německý chemik, nositel Nobelovy ceny (* 12. prosince 1866) Michail Osipovič Dolivo-Dobrovolskij, vynálezce rusko-polského původu (* 2. ledna 1862) 1928 – Thomas Chrowder Chamberlin, americký geolog (* 25. září 1843) 1937 – Eero Järnefelt, finský malíř a profesor umění (* 8. listopadu 1863) 1938 – André Blondel, francouzský fyzik (* 28. srpna 1863) 1939 – Jozef Buday, československý politik slovenské národnosti (* 28. ledna 1877) 1943 – Louisa Garrett Andersonová, britská průkopnice ve zdravotnictví (* 28. července 1873) 1944 Kurt Gerron, německý herec a režisér (* 11. května 1897) Edith Durham, britská cestovatelka (* 8. prosince 1863) 1951 – Frank Weston Benson, americký umělec (* 24. března 1862) 1954 Lionel Barrymore, americký herec a režisér (* 28. dubna 1878) Stig Dagerman, švédský spisovatel a novinář (* 5. října 1923) 1955 – Lloyd Bacon, americký filmový režisér (* 4. prosince 1889) 1959 Max Sillig, švýcarský hokejista, prezident Mezinárodní hokejové federace (* 19. listopadu 1873) Charles Thomson Rees Wilson, skotský lékař, nositel Nobelovy ceny (* 14. února 1869) Stevan Moljević, srbský právník a jugoslávský politik (* 6. ledna 1888) 1967 – Ernle Chatfield, britský admirál (* 27. září 1873) 1968 – Charles Bacon, americký běžec, olympijský vítěz v běhu na 400 metrů překážek (* 9. ledna 1885) 1971– Viljam Genrichovič Fišer, ruský špion v USA (* 11. července 1903) 1972 – William Ross Ashby, britský průkopník kybernetiky (* 6. září 1903) 1976 – Jean Gabin, francouzský herec (* 17. května 1904) 1977 – Charlotte, vévodkyně z Valentinois, monacká dědičná kněžna (* 30. září 1898) 1978 – Margaret Meadová, americká antropoložka (* 16. prosince 1901) 1980 – Harri Larva, finský olympijský vítěz v běhu na 1500 metrů z roku 1928 (* 9. září 1906) 1982 – Allen Woodring, americký sprinter, olympijský vítěz v běhu na 200 metrů z roku 1920 (* 15. února 1898) 1985 – Meret Oppenheim, švýcarsko-německá výtvarnice, modelka a fotografka (* 6. října 1913) 1986 Alexandre Tansman, polský skladatel a klavírní virtuóz (* 11. června 1897) Louis François, francouzský zápasník (* 24. července 1906) 1987 – Ernő Goldfinger, architekt maďarského původu (* 11. listopadu 1902) 1988 Mirko Kokotović, chorvatský fotbalový záložník (* 15. dubna 1913) Ernst Koref, rakouský politik (* 11. března 1891) 1990 – Gide'on Hausner, izraelský generální prokurátor (* 26. září 1915) 1996 – Alger Hiss, americký diplomat, špion SSSR (* 11. listopadu 1904) 1998 – Stokely Carmichael, organizátor afroamerického hnutí za občanská práva (* 29. června 1941) 2000 – Pietro Pasinati, italský fotbalista a trenér (* 21. července 1910) 2001 – Edwin H. Colbert, americký vertebrální paleontolog (* 28. září 1905) 2002 – Son Kidžong, korejský olympijský vítěz v maratonu z roku 1936 (* 29. srpna 1912) 2005 Arto Salminen, finský spisovatel (* 22. října 1959) Roy Brooks, americký bubeník (* 9. března 1938) 2009 Karol Galba, slovenský fotbalový rozhodčí (* 2. února 1921) Pierre Harmel, premiér Belgie (* 16. března 1911) Jocelyn Quivrin, francouzský herec (* 14. února 1979) 2011 – Moogy Klingman, americký hudebník (* 7. září 1950) 2012 – Théophile Abega, kamerunský fotbalový záložník (* 9. července 1954) 2013 Glafkos Klerides, prezident Kyperské republiky (* 24. dubna 1919) Raimondo D'Inzeo, italský reprezentant v jezdectví (* 8. února 1925) 2014 Lucien Clergue, francouzský fotograf (* 14. srpna 1934) Joseph Hafele, americký fyzik (* 25. července 1933) Emanuel Minos, norský letniční kazatel (* 11. června 1925) Nisim Eli'ad, izraelský politik (* 1. července 1919) 2015 P. F. Sloan, americký zpěvák a kytarista (* 18. září 1945) Dora Doll, francouzská herečka (* 19. května 1922) 2016 Mosse Allison, americký klavírista a zpěvák (* 11. listopadu 1926) Bobby Campbell, severoirský fotbalista (* 13. září 1956) 2017 Lil Peep, americký zpěvák (* 1. listopadu 1996) Frans Krajcberg, brazilský umělec polského původu (* 12. května 1921) 2018 Žores Medveděv, ruský biolog a lidskoprávní aktivista (* 14. listopadu 1925) Jan Persson, dánský fotograf (* 22. července 1943) 2019 – Harrison Dillard, americký atlet a sprinter (* 8. července 1923) 2020 Ray Clemence, anglický fotbalový brankář (* 5. srpna 1948) Rudolf Kippenhahn, německý astrofyzik (* 24. května 1926) Raúl Eduardo Vela Chiriboga, ekvádorský římskokatolický kněz (* 1. ledna 1934) Svátky Česko Leopold, Leopolda, Leopoldýna Albert Katolický kalendář Svatý Albert Veliký Svět Den vězněných spisovatelů USA: Den boje proti kouření Palestina: Státní svátek Belgie: Královský den Brazílie: Vznik republiky Japonsko: 7-5-3 festival Externí odkazy Listopadové dny


source: CulturaX

text: Bylinky pro zdraví i krásu: které zařadit do jídelníčku? | PestrýJídelníček.cz Příroda je plná bylin, které mají léčivé účinky pro naše tělo. Podívejte se, které z nich byste neměli určitě opomenout. Grilovací sezóna je již v plném proudu. Inspirujte se recepty na masité, vegetariánské či veganské dobroty, které na grilování nesmí chybět! A nechybí ani chutné domácí dipy. Pohodlně se tak usaďte a načerpejte zdravou inspiraci. Pokračovat ve čtení


21. 12. 2017 Lineage 2: Revolution Stará láska nerezaví, říka se. A tak jsem si s chutí nainstaloval mobilni MMO hru Lineage 2: Revolution na svůj telefon a z vesela se pustil do hraní. Maličko historie: Lineage 2 na PC byla zřejmě jediná tradiční MMO, kterou jsem kdy pořádně hrál (viz moje stařičká recenze). Asi tři měsíce. A nechodil jsem při tom skoro do práce. A málem jsem se rozešel se svou ženou. No, zkrátka to byla skutečně "pořádná pařba", čili jsem na celou hru rychle zapomněl a MMO žánru jsem se od té doby vyhýbal, jako čert kříži. Od té doby jsem ovšem zmoudřel a zdospělel a dneska se již nemusím bát postavit se libovolné MMO. Takže, proč ne Lineage 2 pro mobily? 25. 10. 2017 Dreamweb Konečně! Konečně jsem si udělal čas a prostor v hlavě na to, abych KONEČNĚ dorazil naprosto výjimečnou hru jménem Dreamweb. Však se podívejte na dobou recenzi ve Score a řekněte mi, jestli byste okamžitě nevzplanuli touhou si hru zahrát. Mně to trvalo - a neptejte se mne proč - více než deset let od vydání, než jsem si hru nacpal do Amigy a začal pařit. A bohajeho, jaká je to pařba tohleto! Kategorie Amiga, PC, retrace Napsal davesade Žádné komentáře: 3. 1. 2017 Albion Tom Driscoll se probouzí z noční můry. Zase ten sen. Letí prostorem a pak se začnou objevovat náznaky konfliktu, který vrcholí až chvíli po té, co se Tom probudil. Nepříjemný pocit chladu obestírá jeho bedra. Rychle vyskočí z postele, hodí na sebe nejnutnější oděv a vyrazí do chodby. Tam ho potkává špatná zpráva - během letu zahynul nešťastnou náhodou jeho nejlepší kámoš Snoopy při explozi v laboratoři. Typické pondělní ráno roku 2230 na kosmické lodi Toronto, hledající nerostná bohatství na vzdálených planetách. Tom přitom vůbec netuší, že se tato zpočátku nudná cesta vesmírem zvrhne v jedno z nejepičtějších dobrodružství, které kdy PC platforma měla tu čest hostit. 4. 10. 2016 GP2X Samotná myšlenka emulace je lákavá - však kdo nikdy neemuloval, tomu jistě ušly hromady skvělých titulů. Já sám jsem na přelomu století emulaci notně holdoval a díky vestavěné funkcionalitě savestatů jsem dohrál celou řadu her. Po určité době mne ale emulace začala nudit - byl jsem zahlcený hrami a nevěděl jsem, kam dřív skočit. Hry jsem si přestal užívat, protože jsem se nemusel snažit, postrádalo to atmosféru. Asi posledním pokusem využívat emulátory, byla dlouhodobá zápůjčka zařízení GP32. Od té doby jsem emuloval čistě kvůli testování her, které jsem pak sháněl na eBayi.. 24. 7. 2016 Remember Citadel - System Shock remake Od jisté doby nemám ve zvyku hýkat nad každým titulem, který se objeví na Kickstarteru. Má to svou logiku - samotné ohlášení titulu není zárukou naprosto ničeho. Přesto je Kickstarter dobrým lakmusovým papírkem toho, v jaké náladě a chuti se nachází herní obecenstvo a vlastně i herní tvůrci. Když jsem minulý rok vyrukoval s plánem oživit povědomí o System Shocku, nečekal jsem, že budu mít takový úspěch ;). Dámy a pánové, remake System Shocku posbíral dost peněz na to, abychom se dožili řádného remaku. I když bych si přál větší cílovou částku, i když to pořád není záruka úspěchu, je to důkaz toho, že System Shock žije! 10. 5. 2016 Team Fortress A nyní trochu z jiného soudku. Ze soudku vzpomínkového. Totiž - vždycky jsem byl Doomer a Quaker, mnohem více, než třeba Unrealista (kde jsem utopil také neateisticky mnoho hodin, ale prostě to není Quake). První inkarnace těchto titulů řadím dodnes do platinového fondu, ale jak jsem se zmínil již dříve - Quake byl jiný. Byl jiný v tom, že otevřeně podporoval aktivní mod scénu a tak krom nespočetného množství levelů a total conversions (což platí i pro Dooma koneckonců) vznikla také pěkná řádka modů, které časem oživly jako samostatné tituly. Quake byl pro mou tvorbu velkou inspirací, jak jsem zmínil v seriálu Továrna na hry. Fantasy Quake byl hlavním spouštěčem, no v článku samotném jsem nezmínil právě původní Team Fortress, který mne také hodně ovlivnil a to přesto, že jsem ho NIKDY nehrál. 24. 3. 2016 Centurion: Defender of the Rome V roce 1985 založili manželé Bob a Phyllis Jacobovi (díky za upozornění v komentářích, původně jsem zde uváděl "bratry Jacobovy") studio Cinemaware, které proslulo svými filmovými hrami s Defender of the Crown a9f a> (1986) v čele. Režií byl pověřen Kellyn Beck, který později pracoval i na dalších hrách Cinemaware. Není divu, že jsou si hry pak opticky docela podobné, i když se liší svým námětem a některými detaily - S.D.I. zpracovává téma krize z prostředí alternativní studené války, Sinbad je akčnější pohádková story a Rocket Ranger paroduje komixovým způsobem druhou světovou. Koncept Cinemaware her byl dobovým nextgenem - přibližoval hry filmovému divákovi a těžil z technické revoluce, kterou přinesla Amiga. Předběhli svou dobu a v roce 1991 bylo studio uzavřeno. Kelly Black ale chtěl v podobném duchu pracovat dál a dostal šanci od Electronic Arts (byly dříve takové doby, kdy název společnosti vystihoval její podstatu). V roce 1991 vydali hru Centurion: Defender of the Rome, která rozšiřuje strategickou složku, ale rovněž sází na atraktivní prostředí, filmové zpracování, příběh a atmosféru. Zkrátka a dobře - chcete-li si vyzkoušet, jaké to bylo vést Řím pár století před narozením majitele největšího řetězce pizzerií, Centurion je nejlepší možná volba! 3. 3. 2016 The Goonies 2. 3. 2016 Shadow Puppeteer Shadow Puppeteer je portem indie hry z PC, kde vyšla již v roce 2014. Nyní se dočkala i vydání pro Wii U a protože mne zaujala vizuální stránka věci, celkem s chutí jsem se do hry pustil. Základní premisa mi vzdáleně připomíná hry jako Shadow's Tale nebo ICO - máme k dispozici dvě postavy, malého chlapce a jeho stín, které mají odlišné možnosti pohybu, ale mají stejný cíl. Hráč pak ovládá obě postavičky a logicky tak vzniká prostor i pro kooperační multiplayer - a to byl pro mne hlavní tahák. Pár set megabajtů dat staženo, dejme se do díla! 4. 1. 2016 DOTA2 Upřímně: žánr MOBA se mi dlouho vyhýbal čistě kvůli tomu, že nevyhledávám online multiplayer s cizími lidmi. Člověk sice může mít ve friendlistu i nějaké kamarády, ale pokud hrají DOTA2, tak mají najeto tolik hodin napřed, že mi prostě ujel vlak a vím, že bez investice 200-300 hodin nemá smysl se ani pokoušet hrát seriózně, abych ostatním nekazil hru. Vždy jsem ale toužil ten fenomén prozkoumat a zdá se, že přišel správný čas. Moc mi to z počátku nešlo. Počet smrtí za hru šel do desítek, vůbec jsem netušil, co se jakože má dělat a co nedělat a i když jsem poctivě prošel tutorial a sehrál pár (převážně vítězných) partií proti botům, chybělo mi jakési základní chápání toho, o co ve hře "doopravdy" jde. Na jednu stranu mne štvalo, že ve srovnání s mým oblíbeným Monster Hunterem, zde neexistuje pozvolnější křivka učení (tj. že mne hra pustí do matche, na který rozhodně nemám hráčský skill), na druhou stranu mi imponuje akční pojetí a hektické tempo hry, které mi vzdáleně připomíná můj oblíbený Herzog Zwei na Mega Drive (a jak jsem se nyní dočetl, tak právě Herzog Zwei se považuje za pramáti MOBA her). Zatnul jsem tedy zuby a začal jsem studovat návody pro začátečníky trochu zevrubněji. 30. 12. 2015 Hearthstone: Heroes of Warcraft Karetním hrám se zdaleka nevyhýbám, ale je fakt, že jejich náměty se zhusta opakují. Obvykle jde o klony Magic The Gathering, ve kterém jsem ve svých čtrnácti utopil mnoho kapesného a jsem toho tedy trochu přejeden. Zcela jistě existují unikátnější koncepty, ale z hlavy jich moc neznám. Takže vidina dalšího klonu mne nechala chladným, byť pod ním je podepsaný Blizzard, který na kvalitu dbá. No ale je to zadarmo ke hraní, takže proč si k tomu nesednout? Jenom na pár her... 29. 12. 2015 Ark: Survival Evolved Tuto hru mi ukazoval známý a překvapilo mne, jak moc je do ní zažraný. Na první pohled se totiž nejedná o nic zas tak zázračného. Přežívání v pravěku už kdysi jednou proběhlo na Gametě a popravdě mi to nepřijde jako komerčně životaschopný nápad, i když nápad samotný je samozřejmě vynikající. Tým za Ark: Survival Evolved se nechal trochu unést a nacpal na jeden větší ostrov zvířenu z celé éry klasického pravěku (tj. dinosaury všech kast, první savce a ryby, plus létavce ve formě pterodaktylů), přidal crafting, možnost stavět budovy ála Minecraft, možnost osedlat snad každého tvora (když je ochočený) a mimo jiné zkoumat dungeony a magické majáky, ze kterých padá zajímavá výbava, urychlující náš vývoj. To vše se hraje online v multiplayeru jak kooperačně, tak proti sobě, chcete-li. Pořád nejste přesvědčeni? Hra se objevila na čtvrtém místě nejprodávanějších her na Steamu za poslední rok! A to jde o nehotový produkt. Proč tomu tak je? 28. 11. 2015 Broken Age V roce 2012 vybralo studio Double Fine Productions neuvěřitelné tři miliony dolarů v kampani na serveru Kickstarter, aby následně po bezmála třech letech vydalo po patáliích nadvakrát hru, která svými produkčními hodnotami sotva sotva odpovídala částce, kterou v kampani původně žádali, tj. 300 tisíc dolarů (plus stovka navrch na dokument o hře). Jedná se bezesporu o nejvýraznější příklad moderního crowdfundingu, který se v konečném důsledku nepodepsal jen na vnímání hráčského financování jako takového, ale také na přijetí výsledné hry kritikou. Já sám jsem se rozhodl udělat pro hru lví službu - rozhodl jsem se vnímat výsledný produkt nezávisle na jeho tvůrčím procesu, který byl možná ostudný, ale to je tak všechno, co se s tím dá dělat. Takže fanfáry - první klikací adventura Tima Schaffera od dob Grim Fandanga je tady! 30. 10. 2015 Factorio 12. 10. 2015 Prince of Persia Tak a teď chvíli 1000 zase vážně. Kdy jste naposledy dohráli Prince of Persia? Jedna z těch her, která se v postkomunistické éře šířila mezi PCčkáři jako vir a bylo téměř jisté, že v adresáři C:\HRY se najde vedle podadresáře CAT také podadresář PRINCE, že? A nyní perlička - Prince of Persia je dokonce jedna z prvních her, o které píšu na tomto svém blogu, jako o vzoru gamedesignu - jde o článek Prince of Persia goes nextgen, napsaný k příležitosti nesmyslného snížování obtížnosti her vůči masám a napsal jsem ho v červenci 2008, tedy pouhý měsíc po založení blogu. A nyní se ke hře vracím, protože si to nejenom zaslouží, ale hlavně proto, že jsem si na letošním Bytefestu zahrál "nově" (2011) vydanou verzi hry pro C64 a musím uznat, že ani po těch letech mi nepřijde, že by hra ztratila cokoli na kráse. Nostalgie na třetí? Anebo prostě jenom umělecký diamant? Tak jako tak, musím o hře něco napsat! 7. 7. 2015 Nidhogg Jenom krátce, telegraficky - Nidhogg je vynikající hra, která se atmosférou odkazuje na osmbitové tituly z preNES doby (graficky skutečně připomíná nejvíce Atari 2600, něčím mi dokonce evokovala slavnou hru H.E.R.O.), hratelností je ale více odkazem na Wiz'n'Liz; na téže platformě (Playstation 4) se mi z podobného důvodu líbila třeba hra Towerfall. Je rychlá, akční, s jednoduchým ovládáním a hlavně je ďábelsky chytlavá. V zásadě se dva hráči staví proti sobě, aby si propíchli vzájemně mečem hlavu a ukořistili tak vlajku (ta ve hře fakticky vzato nefiguruje) a tu odnést k sobě do domečku. Mapa hry je složena z několika horizontálních obrazovek, celá mapa je pak v podstatě symetrická. Začíná se odprostřed a kdo doběhne s vlajkou do svého domečku, jako první, toho sežere obří had. 2. 2. 2015 System Shock @ RPGHry.cz V srpnu 2006 jsem za hru měsíce vyhlásil System Shock. Šlo o vůbec historicky první hru, která se tohoto titulu dočkala a chtěl jsem to patřičně vypíchnout. Napsal jsem tedy vlastní recenzi pro svůj server RPGHry.cz, kterou bez zvláštních úprav najdete níže. Zajímavé na ní je i to, že jde o recenzi vesměs vzpomínkovou a je tedy velice krátká, protože předpokládám, že čtenář je již v roce 2006 se hrou rámcově seznámen, pokud jí rovnou nepropadl. Reakce čtenářů byly pozitivní, dokonce došlo na sázku, zda-li dohraju System Shock na nejvyšší obtížnost. Možná, že se blíží čas, kdy jsem na to konečně zralý... příjemnou 12. 1. 2015 System Shock v obrazech v1 Tak, konečně je to tady - příspěvek s pořadovým číslem 1000! O čem že to bude? O trochu jiném pohledu na System Shock, samozřejmě, jak jinak - nejlepší PC hře vydané před rokem 2000 a možná i po něm ;). Napadlo vás někdy, že události ze hry by mohly nabýt reálné podoby? Rok 2072 není zas tak daleko (zbývá jen 57 let!) a pokud společnost TriOptimum skutečně vyrobí Shodan, budeme se možná divit. Tak jako tak - cesta k zastavení Shodan je jenom jedna - poslat na vesmírnou stanici Citadel hackera, který ji odinstaluje. Třeba to budete právě vy! A na to potřebujete trochu natrénovat. Abych vás motivoval ke hraní, dovolil jsem si vyrobit sérii obrazů, které ilustrují svět roku 2072, ve kterém Shodan nebyla zastavena. Doufám, že vás obrázky šokují do té míry, že se do hry hned s vervou pustíte! 31. 12. 2014 Šťastný Nový Shock! Rok 2014 byl v mém životě převratný z mnoha důvodů. Narodila se mi dcera, projekt Chaos Guns se přetransformoval v něco poněkud většího, můj herní projekt v mé práci se rovněž posunul o mílové kroky dopředu, oženil jsem se a začal jsem hrát hry se svým tříletým synem. A to jenom kloužu po povrchu, po těch nejvýznamnějších událostech. Z hráčského hlediska se mi podařilo změnit filozofii přístupu k blogu jako takovému, z Deníku nespokojeného hráče je nyní Herní snob a když jsem rekapituloval dosavadní činnost, došel jsem k veselým statistikám. Od roku 2008, kdy jsem tento blog začal psát, uplynulo šest let a množství publikovaného textu dávno přesáhlo magickou a jakoby nedosažitelnou hranici jednoho megabytu. A ještě k jedné hranici jsem se přiblížil, což by mne nikdy nenapadlo - počet článků, počet zpracovaných témat a her. V okamžiku, kdy píšu tento text, ukazuje počítadlo číslo 998. A pro tisícátý článek jsem si řekl, že udělám něco výjimečného. 10. 11. 2014 Little Fighter 2 Na PC vyšlo slušné množství bojových her, ale s čestnou výjimkou OMF 2097 zde nebylo příliš legendárních titulů, kvůli kterým byste si měli PC pořizovat. Portů zde ale bylo opravdu hodně a díky překypujícímu výkonu je mnoho her na vysoké úrovni. Obligátní Street Fighter 2, ještě lepší byl ale Mortal Kombat, někdo se snažil prosadit FX Fighter, došlo i na 3D porty jako Battle Arena Toshinden, ale to je v zásadě tak všechno, co si vybavím jen tak z hlavy. Dneska bychom mohli referovat k unikátní PC mlátičce Toribash. Ale v roce 2002 jsem na svém věrném Celeronu objevil jinou vynikající hru. Little Fighter 2. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


Wiki.iDNES.cz › Obecné › syndrom vyhoření


VIDEO: SAPA a bistro Phương Phượng V tomto videu vám povím něco o SAPĚ – jak to tam vypadá, co tam můžete najít, kde nakupovat a speciální tip na bistro, kde se podává tradiční vietnamský pokrm "bánh cuốn". Poloha bistra Phương Phượng na mapě: Mapy Google Vloženo autorem Pavlína Viktoria v 21:43 Číst dále Lidé #4 – Kdy už to pojede? Vždycky mě zajímali lidé. A díky fotoaparátu mě fascinují ještě o kus víc. V rubrice Lidé budu publikovat fotografie lidí, kteří mi alespoň na pár vteřin vstoupili do života. Oslavujme lidství, je proč. Vloženo autorem Pavlína Viktoria v 10:27 Číst dále Připravte si fotoaparát, nazouvá si podpatek Je úžasná, je wow, kamkoliv přijde, je to o ní a běda když ne! Cecílie si v tramvaji pročesávala vlasy. Její provokativně dlouhé řasy vysílaly signály mladým zajíčkům držícím se místo tyče či úchytek svých vajec... Ti starší a zkušenější muži si raději mačkali peněženky. V životě jsem se naučila pár... Vloženo autorem Pavlína Viktoria v 13:40 Číst dále Lidé #3 – Čekání na chlapce Vloženo autorem Pavlína Viktoria v 05:15 Číst dále


source: wikipedia

text: Tinia, Tin nebo Tins byl nejvyšší bůh Etrusků. Je znám v několika podobách, na některých zachovalých zobrazení je podoben řeckému Diovi. Mezi jeho atributy, kromě blesku, patří žezlo a oštěp. Používá tři rozdílné druhy blesků, jeden, jehož úderem varuje, silnější, který smí použít po poradě dvanácti božstev a ničivý, jehož užití schvaluje zvláštní skupina bohů. S manželkou Turan, bohyní plodnosti nebo podle jiných pramenů Uni, vládkyní vesmíru, žije v severní části oblohy. Externí odkazy Etruští bohové


Slavné „tůčko“ létalo společně se svým dvojníkem do roku 2008 ve vládní letce. Poté, co bylo letadlo nahrazeno novými airbusy, ho koupilo kunovické letecké muzeum. Svůj nejslavnější let zažilo 23. února 1998, kdy na jeho palubě slavili hokejisté olympijské zlato z Nagana. V den 18. výročí finálového zápasu v Naganu vyhlásili zástupci muzea kampaň, jejímž cílem bylo vybrat peníze na demontáž a převoz letadla do Kunovic. Potřebná částka 400 000 korun byla nakonec několikrát překročena. Přes 1300 lidí poslalo na projekt přes 1,2 milionu korun. Lidé si prostřednictvím příspěvků koupili například i sedačky v letadle, dvě místa v prezidentském salonu i místo druhého pilota.


text: Fantom Morrisvillu je český film z roku 1966 natočený režisérem Bořivojem Zemanem s Oldřichem Novým v dvojroli a Waldemarem Matuškou v hlavní roli. Jedná se o filmovou parodii na sešitovou brakovou literaturu. Nevytížený hráč na bicí nástroje v divadelním orchestru si během divadelního operního představení Carmen krátí chvíle čekání na svůj part četbou tajemného detektivního příběhu, který pak sám ve své fantazii během divadelního představení prožívá, nedává pozor a hru orchestru touto četbou kazí. Samotný detektivní příběh pak probíhá v tajemném staroanglickém zámku (exteriéry byly natočeny v prostorách Místodržitelského letohrádku v Praze), jenž je protkán tajnými chodbami a v němž žije žárlivý zámecký pán, anglický lord, člen britské horní sněmovny. Základní údaje Námět: František Vlček Scénář: František Vlček, Bořivoj Zeman Hudba: Julius Kalaš Texty písní: Ivo Fischer Architekt: Bohumil Pokorný Kostýmy: Jan Skalický Kamera: Jiří Tarantík Režie: Bořivoj Zeman Hrají: Oldřich Nový, Květa Fialová, Vít Olmer, Jana Nováková, Waldemar Matuška, Jaroslav Marvan, František Filipovský, Jan Skopeček, Lubomír Kostelka, Vlasta Fabianová Další údaje: černobílý, 89 min., detektivní komedie, parodie na brakovou literaturu Výroba: ČSSR, Filmové studio Barrandov, 1966 Obsazení Zajímavost Exteriéry na zámku ve filmovém Morrisvillu byly natáčeny v areálu Místodržitelského letohrádku v Praze-Bubenči. Externí odkazy České filmové komedie České filmové parodie Československé černobílé filmy Filmy z roku 1966 Filmy Bořivoje Zemana


Fuchtle « Pěstounské rodiny kraje Vysočina Kdysi dávno se naše Alenka, když jsme míjeli obchůdek se starožitnostmi zeptala : “ A co je to, to vetešnictví ? “ Uspokojili jsme ji pravdivou odpovědí a chvíli byl klid. Za pár měsíců jsme prožili takovou nepěknou historku. Na dovolené i s jinými pěstounskými rodinami došlo na to, že Alenka dostala obrovskou facku od jiné dívčiny a to údajně proto, že jí Alenka přebrala jejího kluka. Raději se mě neptejte, jak jsem to vyřešila, zachovala jsem se jako lvice, která brání své mládě. Jo, skoro jsem ji sežrala, ale to jsem nechtěla povídat. Alenka ještě dlouho potom nemohla pochopit, proč se to stalo, když ona nic neudělala a tehdy řekla o té holčině : “ To je ale, Fuchtle „. Incident však v ní ještě dlouho potom ležel. Jednoho dne nám položila otázku : “ A co to je vlastně, Fuchtle ? “ Taťka se Šárkou se na sebe významně podívali a oba si naráz vybavili, jak se Alenka ptala na to, co je to vetešnictví, proto oba skoro jednohlasně odpověděli : “ No fuchtle, ty se přeci prodávají v tom vetešnictví “ a padli smíchy skoro pod stůl. Alence to tedy k smíchu fakt nebylo. A uběhlo mnoho let. Alence je už 17 let, je doma nejstarším dítětem. Její mladší sourozenci sedí u stolu, když tu se najednou hovor stočí směrem k této historce. Zazní slovo Fuchtle. A Lucka se nevině zeptá : “ A , Šárko, co je to ta fuchtle ? Šárka nevěří svým uším, podívá se na mne, v očích má paniku i smích současně :“ No, jak bych ti to Lucko vysvětlila ?“ Je na ní vidět, že si velmi dobře vybavuje celou historku s vetešnictvím a fuchtlí, když v tom Lucka chytí druhý dech a povídá: “ Já už vím, to je přeci taková malá motorka, ne ? “ Šárka si drží oběma rukama své už větší těhotné bříško a smíchy se nemůže ani nadechnout, já s Alenkou už jsme zase skoro pod stolem – smíchy. Fuchtle nebo fichtl, to je jedno a to samé, nezdá se Vám?


source: fineweb

text: AUSTIN LUCAS EP Na psím labelu Dog Lovers Records vychází singl (7“Ep) nejsympatičtějšího amerického žižkováka Austina Lucase. Čas letí strašně rychle a je to již dávno, co se Austin oženil s hudbou, která je jeho život. Důkazem toho jsou nekonečná turné pro spoustu oddaných fanoušků po celém světě – Dog Lovers Records jsou jedni z nich. Máme rádi Austina jako člověka i jeho písničky – mají srdce, ducha a jsou tak čisté, osobní. Kdykoliv za něho vložíme ruku do ohně. Austin nahrál a vydal dnes již nepřeberné množství asfaltových desek. Bezejmenný „s/t“ singl přináší dvě poměrně dlouhé (cca 4:50 min na každé straně) skladby, které jsou krásně mlhavé a „austinovsky citlivé“. Nechávají zapomenout na problémy běžných dní – prostě se s nimi lépe žije. Zároveň nás vracejí do doby, kdy začínal se svou sólovou dráhou. Vychází v nákladu 120 ks. Obal je ručně dělaný. Je třeba psát, že singl vydáváme s láskou? Asi ani ne! On the dog label Dog Lovers Records is coming single (7“Ep) of the most likable American “žižkovák” Austin Lucas. Time flies so quick and it has been long since Austin get married with music, since music became his life. It proves his never ending tours for plenty of devoted funs all over the world – and Dog Lovers Records are one of them. We love Austin as a man, we love his songs which have heart, soul and are so pure and personal. Anytime we can put balls on chopping wood for him. Austin recorded and published plenty of asphalt plates. No name “s/t” single brings two quite long songs (cca 4:50 min on each side) which are beautifully foggy and Austin-self sensitive. They let you forget your everyday problems – you just live better with them. At the sime time they take us back to the time he started his solo line. The plate is coming up in 120 copies. The cover is hand made. Is it necessary to mention we do it with love? Not at all! THE EPIDEMICS „s/t“ EP Jako každej punkovej pes mám ve svojí boudě haldy desek, míčků a velkej pelech. Nejlíp se mě aportuje u THE EPIDEMICS a nejradši se nechám drbat u SAIDIWAS! – Černej Voříšek Umeå je pojem. Vždycky mě bavil švédskej punk a vždycky jsem obdivoval množství parádních kapel ze Švédska. Umeå pro mě vždycky byla Mekkou evropskýho punku. Zvrat, kdy se moje záliba ve švédských kapelách změnila v posedlost, přišel před pár lety, když jsem na jedné ze svých toulek světem potkal člena jedné z nejvýraznějších Umeå kapel. Po tom, co jsem s ním strávil několik dnů a podíval se pod pokličku této scény jsem se stal ještě větším nadšencem a věděl jsem, že určitě chci vydat některou z těchto kapel. Teď, po několika letech, se mi konečně plní sen ... – Faraonský pes Jsem Zlatý Retrívr a moje povaha je od přírody klidná a citlivá. Když vidím, co se děje ve světě lidí, tak jsem ráda (jsem fenka víš?), že jsem pes. Mám svého páníčka, dvě paničky, pelíšek a nejšťastnější jsem se všema v lese na procházce. Ráda běhám po cestách, které mám vyběhané a očuchávám, co je na nich nového. To je můj svět a víc mě nezajímá! Strašně ráda ležím páníčkovi u nohou a nejraději s ním poslouchám švédský punk / hardcore / emocore. Je tam prý spousta skvělých skupin a Umea, je podle jeho slov, mekkou evropského hardcore. Říkal mi něco o aktuálních kapelách Misantropic, NARS, AC4, UX Vileheads, Brottsvåg, Social Bombs, Lesra, The Rats, Industri Royal, Bombettes, Nedslagsplats, Invasionen, Instängd, Forever Young, Lycka Till, Lapdog, Werewolf Syndrome, Regulations, MASSHYSTERI, The Epidemics (dobrý prý byli i Final Exit, Refused a Doughnuts) ... je mi s ním dobře, drbe mě a dává piškoty, tak má asi pravdu. Haf! – Zlatý Retrívr REMEK „s/t“ EP „All (Our) My Orgasms Are DIY„ (Press Gang). Hlavní sílu DIY vnímám v dělání věcí absolutně po svém a zároveň v možnosti vytvářet svou vlastní krásu. Je to jedna z mála činností, jak zachovat vkus – estetické cítění – zanechat otisk svého bytí a vytvářet alternativu ke komerčnímu stylu života. Starým nebo nevyužitým věcem tak lze nacházet nové využití a dávat jim novou hodnotu. Dělat věci DIY stylem je zábava, možnost jak bourat zažité představy o designu, kráse, ale i revolta a vždy to může být ladná cesta jak bruslit z ekonomického nedostatku. Zjistíš, že peníze nejsou to nejdůležitější – hlavní co potřebuješ je NÁPAD – otevřené oči a to neseženeš v sebelepším supermarketu. Zlatý Retríver


text: Všechna jednání VV by měla být veřejná pro členy ČHS - je doopravdy jen pár věcí u kterých by veřejnost neměla být. Těch je doopravdy jen pár. Vytvoření tzv. trenérské rady, kterou by volila VH. Trenérská rada by rozhodovala o nominačních kritériích, finanční podpoře závodníků a pod. A o tom kam by mělo směřovat závodění.Stačilo by kdyby se sešla jen párkrát do roka a stanovila kritéria. Myslím si, že by měla být 9 členná. Jsem přesvědčen, že tyhle body pokud by se prosadily by v ČHS udělali dost klid. O závodění a financích by nerozhodovali jen jedinci dosazení VV. VV by byl pod kontrolou členů a ti by věděli jak který člen se na VV chová a co prosazuje. A pak by měli jasno zda ho příště volit nebo nevolit. A čím víc info pro členy svazu tím lépe. Je to můj názor a budu se ho snažit prosadit. Umíš číst? Četl jsi rozpočet? Nenašel jsi tam kolik jednotlivé komise čerpají a kolik plánují čerpat? Tohle je normální postup i u městských rozpočtů. Určitě ještě existují další podkladové materiály kde je zdůvodněno kolik se plánuje koupit kruhů, jaká bude podpora školení instruktorů, kolik zkoušek boráků se provede, kolik bude závodů...... chceš znát i tyhle detaily? Od toho si přece volíme VV aby určil priority na daný rok a finančně je zabezpečil. Smlouvy – smlouvy se zveřejňuji po souhlasu obou stran. Velmi často obsahují poměrně citlivé informace, způsoby plnění atd. Třeba u smluv se sponzory není svaz v postavení toho, kdo diktuje podmínky. Můžeš mi jmenovat jeden jediný důvod, proč by smlouva s kýmkoliv, kdo vyhraje výběrové řízení, měla být v tomto případě tajná a měla by něco skrývat? Ne, nic takové ho není. V určitých zakázkách bych to chápal, ale určitě ne u dodavatelů věcí a služeb za pár korun. Jak vůbec dopadla ta kauza s webem horosvazu? Pokud se nepletu, tak částka zveřejněná nebyla. Můžeš mi říci, co je tak strašně tajného a důležitého na utajení ceny za web? Nebo jaké tajnosti by měl dělat dodavatel kruhů? Ne, to vše jen podporuje špínu. Když dáš už do výběrového řízení požadavek na transparentnost, nebudou si dodavatelé nic diktovat, naopak se ostatní účastníci mohou podívat na ceny konkurence a třeba přidat služby navíc a cenu snížit. Na tom jedině členové vydělají. Co se týká smluv s výherci výběrových řízení, tak např. mohou být uzavřeny jako nevypověditelné. Pokud by třeba nově zvolený VV chtěl původní smlouvy vypovědět kvůli novému VŘ, tak to asi snadno nepůjde . Ty věci, co navrhuje Honza (a jsou tady i pod jiným článkem - "Téma na nadcházející valnou hromadu ČHS - aktualizace") by k transparentnosti nepochybně velmi přispěly; a v civilizovaných poměrech jsou zvykem. Kromě toho, bylo by na místě zpřesnit, co se myslí formulací "Všechna jednání VV by měla být veřejná pro členy ČHS". Ve slušně fungujícím spolku (=dobrovolné zájmové organizaci) je samozřejmost, že každý člen může kdykoliv přijít na jednání voleného orgánu a sledovat, co se tam děje; jednání lze vést jako uzavřené jen výjimečně a je to třeba zdůvodnit (příklad - rozebírá se nějaká nehoda za přítomnosti postižených, to může být velmi osobní, citlivá věc). Stejně tak ale platí, že příchozí by neměl mít možnost se k něčemu vyjadřovat, pokud mu to orgán výslovně nedovolí - jde o to, že tím jednání voleného tělesa ovlivňuje někdo, kdo k tomu nemá mandát, nikdo ho tam nezvolil. To jen pro doplnění. Já s tím vším souhlasím. Jen bych doplnil dvě věci. Náhubková směrnice by měla být zrušena a zavedena nová, určující, že by se náklady na jednotlivé reprezentanty zveřejňovaly automaticky podobně jako v případě toho článku od Petra Jandíka. A doplněk druhý - členové závodní komise by měli být nejen volení VH, ale uvítal bych tam i pravidelně se měnící místo "pozorovatele", který by byl z řad normálních rodičů/trenérů. Pokud má komise rozhodovat i o směřování závodního lezení a celkové filozofii, nebylo by špatné, aby tam byl i někdo, kdo se toho účastní i z druhé strany. Viz například letošní petice o regionálním Tendonu. Souhlasím s tebou! Jsem proti dotacím, většinou to jsou peníze s kterými je nejhůř zacházeno. Nevím proč by si měl někdo postavit firmu z dotací a jiný si na stejný projekt brát komerční úvěr. Dotace jsou, jak je vidět i nejvíce zneužívané a krimilizované peníze( Ráth a pod.)Ale pokud je systém tak nastavený musíme je, alespoň v našem spolku, využít co nejlépe. A to se podle mne neděje. Podle mne by dotace měly jít jen do nekomerční sféry a jejich tok by měl být co nejvíc viditelný. Což sport je. Ale jestliže v našem spolku rozhoduje jedinec (vedoucí komise) jak se rozdělí veliké množství peněz, tak je to špatně. Tak pozor, celospolečenská prospěšnost sportu spočívá v tom, aby co nejširší populace sportovala, protože to podporuje zdraví a snižuje náklady na zdravotní péči. Nikoliv podpora ryze závodních výkonů, to je věc pouze prestižní a ekonomická (podporuje se mediálně markteingový business). Takže pokud se chceš ohánět celospolečenskou prospěšností, dotace by měly podporovat co nejširší základnu - závody a akce pro děti, závody pro seniory, lezecké tábory, podpora ubytování na chatách atd. Ano. To je pravda. Ale nebavíme se tu jen o těch vybraných reprezentantech, ale o celkové filozofii sportovního lezení. A pár stovek dětí na závody určitě chodí. Konkrétně zrovna u těch dětí si myslím, že společenská podpora vhodná je. Jenže mne štve, když si ČHS podporu představuje tak, že budu tahat sedmileté děti na závody třeba 400 km tam a 400 zpět, když by se to dalo řešit úplně jinak. Například 25.5. je Tendon Cup regionální pohár mládeže pro děti od 6 let v Orlové. Což je z Prahy 400 Km, pro kamaráda ze Stříbra je to celkem 520 Km jedna cesta a cca 5 hodin cesty. Prezentace je obvykle v 9:00, takže musíš s dítětem vyrážet někdy okolo 4:00 ráno. A vrátíš se okolo půlnoci. Celkem tedy 1040 Km, jen za benzín dáš skoro 3000,- Kč. Pokud bys chtěl vyrazit o den dříve, ušetříš čas, ale zase zaplatíš o ubytování navíc. A podotýkám, že tak, jak to ČHS nastavilo, tak pokud chce v tomto Tendonu závodit, prakticky se zúčastnit musíš. To samé pak Olomouc a Vyškov. Pokud se bavíme o akcích pro děti, přijde ti to přiměřené? Jak časově, tak náklady? Chápu, že každého napadají ambice rodičů. A kdyby to bylo tak jednoduché, bylo by to fajn. Ale ono není. Pokud bys byl ochoten připustit, že některé děti baví lezení jako takové a lezou kvůli sobě, ne kvůli rodičům, tak bych ti jako první krok doporučil přečíst si nějakou kvalitní literaturu o tréninku a motivaci. Sice tu teď píšeme o sportu, ale má to velmi velký vliv na rozvoj celkové osobnosti, odpovědnost, cílevědomosti a schopnosti se v životě vyrovnávat s úspěchem i neúspěchem. Metodika a psychologie tréninku je u dětí odlišná, než u dospělých. A i jednotlivé složky jsou zastoupeny jiným poměrem. A právě závody jsou jedna z věcí, která tam zastoupená být musí. A jelikož je regionální Tendon jedinou soutěží pro nejmenší a nebo normální průměrné lezce, tak vlastně pro všechny děti, které jsou soutěživé a mají o sportovní lezení zájem, by měla být návštěva všech závodů ze seriálu nutná. Věc další tu už byla nastíněna dříve - pokud budeš mít sebešikovnější dítě, které bude chtít závodit, a pojedeš s ním jen na jeden nebo dva závody, tak i když bude nejlepší, vyhrají to ti méně schopní s ambiciozními rodiči, co objedou vše a bodů nasbírají více. Co z toho vyplývá si jistě domyslíš. Můžeš mi odpovědět, že stejně se nemusím Tendonu účastnit. Ale tento názor a přístup je špatný. ČHS by měl ze své podstaty sportovního svazu dbát na svoji členskou základnu a i organizovat nejrůznější akce právě jako je třeba ten Tendon. A dostáváme se k problému, že to někdo udělal podle sebe, zrušil vyhovující systém a udělal něco, co se nelíbí nikomu. A když to členové a závodníci dají najevo, je jim odpovědí, že tam nemusí jezdit. To přeci není řešení. V každé normální organizaci by to přeci mělo být tak, že ten, kdo má na starost závody, kterých se účastní stovky závodníků, by měl provádět změny po dohodě a nějakém zdůvodnění a vysvětlení. A ne to nechat zajít tak daleko, že se dokonce sepisují proti novému systému petice a oni se jim vysmějí. ČHS by měl mladé lezce motivovat, ne znechucovat už od začátku. Prošel jsem si s Liborem a Luckou soutěžní lezení od nejmladší kategorie až teď po seniory. Je celkem logické, že se už v mládežnických kategoriích tolik neorientuji, ale celkem sleduji situaci a mám i kontakty s lidmi jejichž děti soutěží. Musím i tady bohužel konstatovat, že i zde je fůra věcí potřeba řešit. Problémy byly a vždy budou. Ale neměly by být koncepční a postavené, tak, že jeden či jedna, jak se teď nazvali, s hroší kůží, budou diktovat jak je to správné. Zažil jsem plno vedoucích komisí a je pravda, že jsem je v podstatě vždy kritizoval. Jen příkladem P.Solanský st. ten nechtěl vůbec nominační závody, chtěl být tím kdo určí kdo na to má a kdo ne. A podle něj by dnes například nemohl na závody SP jezdit Tomáš Binter ml. nebo i Tereza Svobodová a plno dálších. Protože chtěl prosadit myšlenku, že na závody SP nesmí, ani za své jezdit závodníci, kteří se umisťují v poslední čtvrtině výsledovky.Aby nedělali republice ostudu. Byl jsem proti němu. Tehdy jsem byl špatný. Kdybych tuhle přitroublost chtěl prosadit nyní, taky bych byl špatný. Prostě jedinci, kteří neberou v potaz ostatní názory a prosazují jen svou, by měli mít kolem sebe i lidi, kteří je mohou svým hlasem ovlivnit. Není pravda, že lidi do komise nechtějí. Znám i ty, kteří nabídli svou pomoc, ale nebylo jim ani odpovězeno, protože se o nich ví, že by mohli prosazovat jiný názor. A pokud koncepce bude taková, že si vedoucí komise bude vybírat své spolupracovníky, bude pořád spousta koncepčních chyb. Bohužel jsme zpět u těch starých a kritizovaných jmen. Zápis z jednání VV: Petice Tendon Cup regionální pohár mládeže VV vzal na vědomí informace týkající se jednání o petici k Tendon Cup regionálnímu poháru mládeže a na základě těchto informací konstatoval, že respektuje stanovisko komise soutěžního lezení mládeže, která na petici reagovala. Seriál závodů se v letošním roce nebude měnit. Případné změny v budoucnosti budou řešeny průběžně v návaznosti na koncepci závodního sportu. A soutěžní komisi předsedá Marie Dichtlová, Tomáš Binter je členem. A opět se ještě navíc, že ani po mnoha letech tu žádná koncepce závodního sportu stále není. Takže Marie Dichtlová a celá komise si vesele podporují vybrané závodníky, jezdí si velmi draze po světě, rozhodují i o "sranda" závodech po děti tak, že se rodiče bouří a sepisují petice, a přitom to dělají vše jen tak naslepo, bez jakékoliv koncepce a dlouhodobé vize style "Po nás potopa", protože po nich zbude jen zdevastovaný lezecký sport bez dobré základny. Plácáš hrušky s jabkama. Každá úroveň soutěžního lezení vyžaduje podporu. Podpora u dětí by měla sdle mého směřovat co nejvíc, tak aby zasáhla co nejširší množství dětí. U dětských kategorií nemá smysl podporovat jednotlivé děti i když budou sebelepší. Tam je dobré výrazně podpořit ty co pro děti dělají závody, ty co s nimi pracují. Prostě tak, aby se vytvořila velká a života schopná základna,ve které se mohou uplatnit i ti, kteří mají tak trochu hlouběji do kapsy. Různé úrovně závodění i na regionální úrovni. Potom je potřeba jinak zase podpořit kategorii dorostu a juniorů tzv evropáky. A zase jinak seniory. Ale v každém normálním sportu se bere top kategorie seniorů.Ale taky jejich tam vždy nejmíň. Prosím tě Libore, pro mě pomalejšího je to trochu nejasné - tady píšeš, že jsi kritizoval Solanského, když nechtěl na závody pouštět závodníky, kteří končili v poslední čtvrtině, když jsi se svými dětmi jezdil EP. Sice tady píšeš, že by přece jezdili za svoje, ale třeba tady jdou celkem lehce najít diskuse před deseti lety, kde se rozčiluješ, že by se přispívat mělo všem (a nejlíp stejně - sice se jakoby nebiješ za svoje děti, ale jejich výsledky v té době v obtínosti jde taky celkem dobře najít). V tom druhém článku a i tady chceš zakládat trenérskou radu, která by určovala, kdo jezdit může a za kolik a kdo ne a kritizuješ Svobodovou a Bintra, že jezdí, i když jsou na konci SP (v EP patří třeba Terka ke špičce) a kritizuješ, že přesto, že se nominovali podle pravidel, mají to placené - mají teda nějaký ten příspěvek - a naznačuješ, že je to samozřejmě na úkor drytoolu a Libora. Proč to prosím tě působí, že ti vlastně nikdy nikdo nemůže vyhovět a že ti jde jen o to se hádat a o vlastní pravdu? Tak si nějaké závody uspořádej sám, ne? Pronajmi si velkou stěnu, postav cesty a je to! Nemusiš na nikoho nadávat, nemusíš nikam jezdit, nemusíš sbírat podpisy na petici. Je to jednodušší a všem těm neumětelům v komisi ukážeš jak se to má dělat správně. Pokud je to nastavené tak, že Tendon jsou závody pro děti a začínající lezce, pak je to něco na úrovni soutěže ve skákání v pytlích na plácku před radnicí na Den dětí - tam se soutěživost a motivace DĚTÍ projevuje až až. A pokud z něčeho takového někdo dělá celosezónní seriál závodů, pak mi to přijde mimo a vnímám to jako chybu. A navíc pokud na tomhle celkovém hodnocení někdo z dospělých rodičů a "trenérů" tak visí, tak už je to úplná úchylárna. Jestli chcete drsně závodit, hlídat si body a řešit, kdo je nejlepší, tak od toho je tu ČPM, tam se realizujte. Ano, tak jsem to myslel, vnímám to jako chybné rozhodnutí ČHS. Sice to zřejmě vycházelo z nějakého historického základu, ale jak vidno ze současné situace, ten se už přežil a proto mi přijde správné pro příští sezónu seriál Tendonu zrušit, nechat jednotlivé regionální závody s podporou ČHS, na kterých si děcka (i rodiče) budou moct závodění vyzkoušet (na kolik závodů se jim bude chtít jet, to už je jejich věc), a když se jim to bude líbit a bude zájem začít skutečně trénovat a závodit, tak hurá na pohár. Přesně takový ostatně předpokládám že byl původní záměr autorů i toho současného systému, jen se to - a teď už ale opravdu kvůlivá některým těm (na nesprávném místě ambiciózním) rodičům a "trenérům" - jaksi zvrtlo. Pokud by nebylo jiné východisko, měl bys pravdu. Ale tady jde o to, že tu byl systém jiný, mnohem výhodnější a přiměřenější. ČHS ten systém proti vůli skoro všech zúčastněných změnilo. Všechny stížnosti a žádosti o revizi rozhodnutí smetlo do koše. A když lidé dokonce sepsali petice, vysmáli se jim. Takže podstata problému je jinde - ČHS nesmyslným rozhodnutím spoustě dětí i rodičů závody znechutila a dražila. A kromě času a nákladů vzrůstá i neakceptovatelnost podmínek závodů kvůli obrovskému množství dětí. 200 dětí prostě rozumným způsobem odsoutěžit za jeden den nejde. Proč by nešlo udělat závody pro 200 dětí? Pokud to pořadatel bude vědět dopředu a přizpůsobí tomu organizaci – není problém. Jen pro upřesnění – tenhle počet byl na závodech jen jednou, nejde o žádnou pravidelnou účast. Četl jsi odpověď na petici? Já ano ale nikde jsem nevyčetl něco, co by se dalo nazvat vysmíváním. Jiné sporty taky mění struktury soutěží, někde se soutěže ruší úplně. Proč by nešlo udělat závody pro 200 dětí? Pokud to pořadatel bude vědět dopředu a přizpůsobí tomu organizaci – není problém. Jen pro upřesnění – tenhle počet byl na závodech jen jednou, nejde o žádnou pravidelnou účast. Četl jsi odpověď na petici? Já ano ale nikde jsem nevyčetl něco, co by se dalo nazvat vysmíváním. Jiné sporty taky mění struktury soutěží, někde se soutěže ruší úplně. Než ti odleze 50 začínajících dětí jednu cestu, zabere to dost času, klidně dvě tři hodiny. A kromě toho k tomu potřebuješ zázemí. Neříkám, že to nejde, jen říkám, že to rozhodně neprospívá kvalitě. S polovičním množstvím dětí by to bylo příjemnější pro účastníky i pořadatele. Ach jo, pořád oponuješ, ale asi moc zkušeností nemáš. Problém to je. Týká se to velikosti těch stěn, kam se v poslední době Tendon přemístil. Jestliže máš třeba 4 skupiny, potřebuješ teoreticky 12 cest. Pro každou skupinu dvě kvalifikační a jednu finálovou. Jde to ošidit tak, že jako finálovou použiješ kvalifikační ze skupiny výše. Ale i tak máš řekněme 8 - 9 cest. Kvalifikační cesty pro holky a kluky jsou obvykle stejné, tedy každý začne jednu a pak se prohodí. Pokud je tam 15 kluků a 30 holek, tak ti kluci musí čekat, až ty holky odlezou. A pak se to otočí. Postavit třeba pro kategorii holek cesty dvě, aby patnáct lezlo jednu a patnáct druhou nejde. Občas se stává, že musí čekat celá jedna kategorie než doleze kategorie jiná, proto se třeba cesty překrývají nebo by se lezci ohrožovali nebo tam prostě jen potřebuješ lézt finále a oni ještě lezou kvalifikaci. A jen na málo stěnách je dost místa na to, abys tam nastavěl cesty tak, aby si závodníci nepřekáželi. Chyba tedy není pořadatelská, ale je to systémový problém, kdy se neuváženě sloučily dvě velké sekce a není úplně jednoduché to kapacitně zvládnout. Ne kvůli lidem, ale z důvodů "procesů a technologií". A je to tady, LRH a peníze na závody! Trenérská rada volená širokou členskou základnou? To asi v moc sportech není - nemají to být právě nevolení profíci, aby se nemuseli nikomu podbízet? 9 členů volených členskou základnou bude rozhodovat o penězích přidělených stejnou členskou základnou komisím, které jsou základem činnosti ČHS a které o penězích rozhodují - to je asi nejprve nutná změna stanov! Tohle je jen populismus a příprava na to se sáhodlouze hádat na VH o nesmyslech. Když tam budou rodiče-trenéři a tedy i LRH, na ničem se nedohodnou - tyhle nekonečné diskuse vede Libor přece už deset let proti komukoli, kdo vede komise. Když tam nebudou - kdo to asi tak bude dělat? Nominační kriteria jsou vždycky v lednu, aspoň poslední dobou, jsou taková na co jsou peníze a i když bude 5 trenérských rad a 8 komisí, asi na tom jako závodníci vydělávat nikdy nebudem. Za lepší výsledky jsou lepší peníze, tak co se furt řeší. A o srovnávání výsledků se tady taky už vedly dost dlouhé debaty, ony ty disciplíny jsou prostě nesrovnatelné. Dejte už pokoj a pojďte lézt nebo trénovat na závody! Nikde není napsané, že by mne někdo do trenérské rady zvvolil. Ale oddíly by si mohly vybrat ze svých řad někoho, kdo se u nich zajímá o závodění a toho by do trenérské rady mohly navrhnout. Prostě by se tam dle mého dostali ti, kterým jde o závodění. A né, ti které tam dosadí VV, protože VV vyhovuje. A je určitě lépe, když 9 lidí rozhoduje o tom kam a za jakých podmínek půjdou finance. Než když to, tak jako doposud rozhoduje jeden člověk. A navíc by to usnadnilo práci vedoucím komisí. Ti by neměli trauma, že přidělují peníze svým dětem. Prostě by to rozhodla trenérská rada. Já bych to řekl jinak - Libor Hroza a přístup k lezeckému sportu. Ty peníze jsou podružné. Bylo a bude jich vždy málo. Ale i kdyby měl někdo jen 10,- Kč více, bude mi to vadit. Nejde totiž o částku, ale o princip. Tobě fakt nevadí, jak se pořád něco dělá napůl potají, jak svaz mlží, jak se k ničemu neumí postavit čelem, jak nekomunikuje? Libor nepsal o tom, že by v té komisi měl být zrovna on. Položme si ale otázku kdo by v ní měl být. Komise by měla být složená z odborníků. Kromě jiného by v ní měli být kvalifikovaní trenéři, jejichž svěřenci mají nějaké dlouhodobé výsledky. Co se týká rodičů, tak tam je to trochu diskutabilní, ale pochopitelné. Rodič je ten, kdo má v lezení hlavní kontakt s lezcem a závody. když s lezcem trávíš dlouhé hodiny na trénincích a závodech, na stěnách po celé ČR, jezdíš s juniorem po Evropě, máš spoustu užitečných poznámek a postřehů. Neříkám, že rodič musí mít rozhodovací pravomoci, ale rozhodně si myslím, že v orgánu, který pořádá Tendon Cup a regionální Tendon Cup, by rodiče zastoupení mít měli. Jsou to oni, kdo vlastně rozhodují o budoucnosti, protože investují do lezení obrovské množství času a vlastních peněz. Tvé obavy a argumentace ukazují, že máš strach dělat věci transparentně a otevřít problematiku všem, kdo se na tom jakkoliv podílí. Současný stav ti vyhovuje, svaz může rozhodovat bez nutnosti shody a obhájení výsledků. Ale to je právě to špatné, co je potřeba změnit. Trenér je každý kdo někoho trénuje. Jestli na to má nějaký papír nebo ne až tak moc nerozhoduje. Hlavní jsou výsledky toho koho trénuje. Vůbec se nebojím toho, že by se do trenérské rady nenašli lidi.Být v trenérské radě by znamenalo ovlivňovat chod závodění a to chce spousta lidí. Navíc to není ani tolik práce, dvakrát do roka se sejít a odsouhlasit kritéria. Taky by se odlehčila práce vedoucím komisí, nemuseli by se unavovat s vytvářením nominačních kritérií a finační podpory závodníků. To by vypracovala trenérská rada. Jsou vedoucí komisí, o to místo ale nikdy rvačka nebyla. Navrhni VV, ať je odvolá, když si myslíš, že to dělají špatně. Tak je to podle pravidel, stanov a já nevím čeho ještě správné. Zavádění dalších komisí, pozorovatelů, další hádání, pomlouvání se na webu, hlasování rodičů o regionálním tendonu, to je všechno trochu mimo mísu (a mimo normální organizace) " Tak je to podle pravidel, stanov a já nevím čeho ještě správné" A já si myslím, že to tak správné není.Podle mě není správné, aby jednotlivec měl možnost rozhodovat o tak důležitých věcech sám. Jak se doposud děje. Právě proto by to měla rozhodnout o systému jak to bude dál VH. Ten současný se ukázal jako špatný,tedy dle mého soudu. Navrhuješ naprostou změnu organizace svazu. Můžeš rovnou navrhnout úplné zrušení všech komisí a jejich nahrazení nějakou volenou radou. Proč by měla existovat nějaká komise soutěžního lezení, když by fakticky rozhodovala trenérská rada? Rada by rozhodla a komise by to udělala? Obdobně lze tento postup aplikovat na ostatní komise. Proč volit jen jednu komisi a ne všechny? Aby mohl být proveden výběr na VH musí být předem známo kdo a s jakou vizí kandiduje. V dobrovolném aparátu komisí je kolem 35 lidí (když nepočítám CVK) – to budou zajímavé volby. Ještě zbývá vyřešit některé detaily. Může být člen trenérské rady člen VV? Napsat směrnici podle které rada rozhoduje. Jak se volí předseda? Kolik má kdo hlasů? Podle úspěšnosti na MS, MČR? Zbytečně to dramatizuješ! VH zvolí 9 členů trenérské rady. Ti sestaví nominační kritéria a jak se rozdělí peníze do závodních komisí a závodníkům. Jinak zůstane vše při starém. Vedoucího komise určí VV a tem může dělat svou práci jako dřív. Navíc vedoucí komise bude ušetřen rozhodování kolik komu. Proč další birokratické směrnice. Před válkou se jezdilo v Československu vlevo. Spoustu let politici řešili, jak to udělat aby se přešlo na ježdění vpravo. To bylo dohadů a sporů. Pak přišla válka a němci řekli, že od zítra se bude jezdit vpravo. A jezdilo se vpravo a bylo to. A kupodivu se nestaly bouračky a kdoví co. Byrokratické směrnice jsou ochranou proti různým rejpalům – to bys měl vědět. Uvedený příklad z reorganizace dopravy v Čechách není zrovna nejlepší. Na vládu pevné ruky nejsme zvyklí. A co bude následovat když se komise neshodne (což vidím tak na 99%)? Tak já to vidím jinak. Pravidla jsou známa, ale nikdy se neplní. Tato pravidla mají jen vystrašit závodníky, aby se na to už hned od začátku vykašlali. Nakonec si ty peníze Dichtlová rozdělí jak chce jenom ona. Žádný tým vlastně reálně neexistuje. Třeba se udělá povinné soustředění a jediný pořádný vystup tam udělá nalitý Bintner. Trenérská rada by měla být, tu mají v každém sportu. Dichtlová veřejně zesměšní petici z Olomouce, ale ti lidi asi mají pravdu. Chybí tomu koncepce a tu by trenérská rada, po zvážení měla určit. Podívejte se na loňské výsledky, kdo vozí nejlepší místa a současně se podívejte, kdo dostal nejvíce peněz. Jinak souhlasím s Hrozou a jdu hned lízt. ad 1) Smernici bych uplne nerusil, zadny extrem neni dobry. Neni mozny stav kdy mohou vsichni clenove dostanou jakekoliv informace na pozadani. To by mohlo byt ve vysledku vedeni CHS zahlceno stovkami nesmyslnych zadosti. Melo by byt jasne urceno: a) Jake informace se zverejnuji automaticky na webu. Cilem by mela bych maximalni transparentnost rozdelovani financi nejen v oblasti sportovniho lezeni. Naprosta vetsina informaci by mela byt prave v teto kategorii. b) Jake doplnujici informace je mozne obdrzet zdarma na vyzadani (do zpracovani standard 30 dni) c) Jake doplnujici informace je mozne obdrzet za poplatek z duvodu casove narocnosti zpracovani. Hele, tady není úřad o tisíci lidech, který chrlí jednu vyhlášku za druhou a obhospodařuje miliardy korun. Když dáš na web všechny základní věci automaticky (smlouvy, výběrová řízení, jednání komisí a výkonného výboru, reprezentace, dotace, rozpočet a pod.), tak už v podstatě zbyde jen maličkost, na kterou se někdo může zeptat, protože to potřebuje nebo ho to zajímá. Koukni třeba na skaly.horosvaz.cz - jak to Zdeněk Strnad rozjel, tak utichly dotazy na spoustu ochranářských předpisů, protože si je tam každý může přečíst. Kolik běžných členů ČHS si přeje dotovat jednotlivce na nějakých nesmyslných závodech?? Třeba lezení s cepínem po skále??? Všechny tyto dotace je potřeba z ČHS oddělit a učinit ze svazu jen servisní organizaci pro běžné horolezce (údržba skal, vyjednávání podmínek, dohled nad dodržováním podmínek - tedy dokud to bude nesmyslně postaveno na výjimkách... Ať Bloudek a spol táhne do bahna dějin a Hroza a Zoban ať si shání peníze na své koníčky jinde...!! Na to lze odpovědět jen prostým opakováním - svaz zastřešuje sportovní lezení dobrovolně, nikdo ho do toho nenutí. Proč si tedy neodhlasujete, že sportovní sekci zrušíte? A pokud se nepletu, má od sportovců svaz dost velké peníze. Jednak přímo a jednak nepřímo. Koho by zajímal nějaký svaz vyměňující někde nějaké kruhy? Všimni si, jak se například všichni přihřát na medailích a jak se rádi ukazují s medailisty a všude cpou v médiích ČHS i když třeba na výkonu AO nebo LH má ČHS nulový podíl. Zajímavé. Pokud je to pravda, tak ČHS začne mít podporu závodního lezení a péči o závodníky repre za oficiální povinnost. To poslouží jako dobrý argument pro navýšení rozpočtu této sekce (je jedno, zda to bude na úkor ostatních sekcí nebo zda přijdou nové peníze) a zároveň byla předem přijata směrnice, že se nebudou poskytovat žádné informace o tom, jaké částky byly na jednotlivé závodníky vynaloženy. A to bez ohledu na to, zda se bude jednat o zaplacení dopravy nebo regeneraci v lázních. A protože je ve směrnici že se nebudou poskytovat "informace týkají se konkrétních osob", je klidně možné, že jednomu se neproplatí ani koruna a druhý bude mít zaplacenou špičkovou péči v soukromé klinice a to vše bez možnosti na to přijít. Na mne to působí tak, že se postupně připravuje půda pro možnost přečerpávání peněz do určité oblasti, kde nebude možnost kontroly ze strany členské základny a kde o těch penězích bude moci rozhodovat jen velmi úzká skupinka lidí. A zrovna bohužel ta, která je nejrůzněji osobně zainteresována (rodiče závodníků, aktivity v komerčních firmách). A až si někdo postěžuje, bude mu slušně odpovězeno, že to tak chtěl, že to bylo přeci schváleno na VH. A vlastně ani nebude možné ověřit, zda závodník A nedostal sotva zaplacený cesťák, zatímco závodník B má komplexní luxusní péči na soukromé klinice. Hezké. Něco takového tady už přece je.Tři závodníci kteří se nemohou odlepit od dna výsledovek SP jedou na soustředění v Rakousku dvěma auty(za obě auta jsou proplaceny cesťáky)ve kterých je i nocleh snad v penzionu. Ale zveřejnit se to teď podle náhubkové směrnice nemůže. Jenže teď, co se ta péče na VH posvětí, půjde o mnohem větší peníze. Nějak mi hlava nebere, jak vlastně toto může být netransparentní. Uvědomujete si všichni, co svárů a nenávisti to mezi lezci vyvolá? Těch podezření co bude, těch osobních útoků... A bude to jak mezi závodníky, tak mezi normálními lezci, protože teď se daly náklady alespoň nějak zdůvodnit a vysvětlit, ale jak bude ČHS čelit dotazům skalních lezců na to, kam se ztrácí statisíce? Hlavně až tu někdo ze závodníků řekne, že nic nedostává. Jako bych to viděl - Vážený člene, děkujeme Ti za Tvůj dotaz. Velmi rádi bychom ti ho odpověděli, bohužel, směrnice xy ze dne zž nám to neumožňuje. Ale buď bez starosti, vše je podle pravidel, sami jste si je přeci schválili na valné hromadě. Přejeme hezký den. ČHS. 9-ti členná komise pro asi tak deset lidí co závodí? A kolik lidí asi tak to závodění zajímá? dalších deset? Srovnání s fotbalem, kde je asi tak stonásobně víc členů a točí se tam milion krát víc peněz a ve finále o nominaci rozhoduje jeden trenér je minimálně úsměvné. Vaše starosti bych fakt chtěl mít! Jestli nemáte co dělat, vždy se dá angažovat třeba v nějakých veřejně prospěšných činnostech. Jestli chápu Libora dobře, tak ta rada by se nezabývala jen tím, kdo pojede na závody, ale součástí by mělo být i celkové směřování závodního lezení a všechny věci s tím spojené. Máš pravdu, že opravdu dobře tu závodí téměř zanedbatelný počet lidí. Ale potenciál je tu dost velký. Jednak tu řada lidí leze lépe, než někteří z repre, a není vyloučeno, že při jiných podmínkách by závodili i nadále, jednak se podívej na nejrůznější závody. Regionální Tendon leze přes 200 dětí. ČP mládeže další stovka. A na nejrůznějších závodech pro mládež (Písecký pavouk, SmíchOff, Ruzynská liga, Gekon Cup, pohár ve Stříbře...) jsou pokaždé desítky dětí. Tady všude junioři závodí. Pokud nechceme se sportovním lezením skončit, je potřeba pro tyto lezoucí děti udělat podmínky a umožnit jim lezecký rozvoj jak nejvíce to jde a ukázat jim, že mají budoucnost a že je o ně zájem. A nemusí se hned jednat o peníze. Trenérská rada by samozřejmě měla být tím kdo bude sestavovat reprezentaci České republiky, myslím skutečnou reprezentaci. Nejen tím, že stanoví nominační kritéria a finanční podporu pro reprezentanty, ale i tím, že by měla udávat smysluplnou koncepci v závodním lezení. Od nejmenšich dětí až po seniory. Momentálně to naši vůdci postavili tak jako kdyby na vysoké škole měli prospěchové stipendium pobírat studenti se špatnými výsledky. A ti kvalitní studenti nemusí dostat nic, jsou přece schopní, tak se o sebe postarají sami. Honza Bloudek v jednom svém příspěvku napsal, že peníze přidělují také podle toho co která disciplína přináší celku.A myslel tím peníze pro Čhs. Co přináší reprezentant celku? A kdo je celek? Pro reprezentanta je celek Česká republika. Ne Čhs. Čhs je jen prostředníkem mezi republikou a reprezentantem. Takže co přináší reprezentant České republice. Pokud je reprezentant úspěšný přináší naší vlasti hrdost a čest. A o to by mělo jít. Čhs vyhlašuje horolezce roku a odměňuje nejlepší výstupy. Díky za to. Ale nezapomělo na reprezentanty v závodním lezení? Už několik let kromě zmínky v ročence nějak neocenilo naše závodní lezce. To je taky trochu věc co by mohla mít trenérská rada na starost, Vyhodnotit důstojně úspěšné reprezentanty. Když už může Čhs odměnit i průměrné výkony v nezávodním lezení. Mohlo by se i čelem postavit k závodní reprezentaci. Jdu spát :-) Mám k věci dvě obecné poznámky a jedno post scriptum: 1) Sebelepší zákony, vyhlášky nebo směrnice jsou k ničemu, když mezi zainteresovanými stranami nefungují vztahy v hladině osobní komunikace. Osobně bych skupinám okolo závodního lezení všeho druhu dal v prvním kroku rozsáhlou autonomii, nasměroval na ně finanční zdroje, které jsou jim určeny z dotací státu a dal jim pravomoc s nimi (v rámci obecných pravidel) nakládat podle svého uvážení. A když se jim to povede a bude to fungovat, tak bych jim nebránil v druhém logickém kroku, a to v osamostatnění se (ostatně mezinárodní federaci již mají, jak jsme se zde na lezci.cz mohli před pár dny dozvědět). Když se jim to nepovede, tak budou mít alespoň dobrou zkušenost, že bajka o Svatoplukových prutech má něco do sebe a zase bude nějakou dobu klid. Hodně bude záležet na tom, jestli si najdou někoho, kdo by to především uměl a pak byl ochoten se tomu věnovat. 2) Ve věci informovanosti členské základny jsem přesvědčeným zastáncem maximální otevřenosti. Jakmile se něco tutlá, tak to v Česku hned zavání levotou a nikdo se tomu po zkušenostech z jiných oblastí života v našem slzavém údolí nemůže divit. Divím se jen já, že si to VV ČHS neuvědomuje a nedělá vše veřejně a transparentně (vycházím z předpokladu, že členové VV mají naprosto čisté svědomí a za svá rozhodnutí jsou připraveni nést plnou zodpovědnost). Toto by ale vyžadovalo změnu myšlení některých členů VV ČHS, kteří na jakékoliv dílčí neúspěchy (které jsou ale normálním jevem, nikde a nikdy to není tak, že by se vše povedlo hned a úplně) reagují jakýmsi zapouzdřením se ve své vlastní pravdě a když se to pak časem sečte, tak najednou koukáme na VV, který je od své členské základny odtržen. Co pamatuji, tak to zatím potkalo každý VV bez výjimky. PS: A ještě k těm reprezentacím. Nejsem zastáncem nějakých repre-sestav, jejichž činnost by ČHS měl financovat. Rozumím sice tomu, že by se lépe sháněly peníze od státu, ale to je taky asi jediný pozitivní efekt. To pak zase vznikne trenérská rada, kde zase budou sedět zase ti samí lidi, co se dnes hádají o korunu. A ti stejní budou určovat komu a kolik a na co dáme a komu nedáme, bude se lobovat, bude se závidět, bude se žalovat a pak disciplinárně řešit a jediným výsledkem bude, že nevraživost zase o další řád stoupne. Jinými slovy, bude to stejné jako dnes, ne-li ještě horší. Stojí o toto členská základna? Myslím si, že nestojí. Potřebuje mít členská základna repre družstvo pro stěny? Nepotřebuje. Potřebuje mít členská základna repre družstvo pro kopce do x-metrů výšky nebo podobně? Nepotřebuje. Až se závodníci emancipují, pak ať si sestaví třeba sedm repre družstev, ale za své a ne aby se na ně dál ukrajovalo z hubeného svazového rozpočtu, který by měl sloužit na činnost především svých normálních(!) členů. Zdeňku, ke Tvému PS chybí trochu širší náhled na věc. Pokud chceš mít sportovní svaz, tak prostě musíš mít špičkové lezce, reprezentaci ve všech disciplínách, výkonnostní závodníky a sportovce. Jednak oni udávají směr horolezectví, který budou časem všichni ostatní následovat. Druhak jsou motivačním faktorem pro rozvoj lezení jako takového. Třeťak reprezentují horolezectví navenek vůči veřejnosti. Čtvťak zajišťují spolu s dalšími aktivitami vliv ve sportovní oblasti, ale i u státu, který skrze ČHS reprezentují. Páťák nepřímo zajišťují příliv státních i sponzorských peněz do horolezectví, protože sport bez reprezentace a závodů jako by nebyl. Šesťak jsou na mediálním výsluní a tím zajišťují známost horolezectví jako takového. Atd... Zároveň závodníci a výkonnostní lezci potřebují silný svaz, aby jim zajišťoval organizaci, částečně servis, stál za nimi při jednání se státem i korporacemi, spojoval je s členskou základnou, dodával jim nové talenty, propagoval je, atd... jo, to je zásadní diskuse o koncepčním nastavení svazu. jestli to má být "okrašlovací spolek" (v dobrém slova smyslu), který buduje dětská hřiště a lavičky do parku (přejišťuje oblasti, jedná se státní správou apod. a dělá takový ten všeobecný servis pro členstvo), nebo líheň reprezentantů zaměřená na výkon (přeženu-li méně talentované děti ze skal vyhánějící aby nepřekáželi reprezentantům), nebo něco mezi. já jsem zuřivým zastáncem toho prvního. Samozřejmě, že by svaz měl zastupovat masu a ne pár jedinců rádoby reprezentantů! Copak si někdo z vás dá do souvislosti s Alpenverein nějakého rakouského lezeckého reprezentanta??? Ne, že? Ale všichni ten svaz známe v jiných souvislostech, přesně s tím, co nemáme od ČHS! Oeav nebo Dav je v jiné situaci - nikdo je nerozkulačil a nepřetrhla se kontinuita, a hlavně nedošlo nikdy k nesmyslnému oddělení "horolezců" od turistů (a ostatních milovníků hor), respektive nikdo nevidí žádnou hranici (a nechápe proč by měla být) mezi turistikou, turistikou s použitím rukou, kletrštajgy, lehčím lezením a lezením. a tak se jedná o poměrně bohatý spolek, jehož sekce vlastní chalupy a mají desetitisíce (!) členů. Kubo, jasně že tvých šest bodů (jestli jsem je dobře spočítal) je ze širšího úhlu pohledu formulovaných správně a platně. Nicméně aktuální finanční možnosti ČHS jsou velmi malé a když to vezmeš kolem a kolem, tak roční rozpočet svazu je úplně směšný, a to z něho ještě skoro polovinu spotřebují náklady na jeho holou existenci a navíc s negativní prognózou udržení finančních zdrojů. V této realitě je zavádění dalších mandatorních (tj. povinných) výdajů nerozumné a nemělo by být VH schváleno. Nemůžu si pomoci, i když vím, že mám jen jeden hlas ... Moc hezky sepsané. A víš, co je nejsmutnější? Že by všechny ty problémy byly úplně zbytečné, kdyby tu byla ta transparentnost. Vše, co jsi popsal, se odvíjí jen a pouze od tajnůstkaření bafuňářů a neochoty komunikovat. Jak by mohl kdokoliv obviňovat kohokoliv z nadržování nebo ustrkování, kdyby bylo vše jasné a přehledné? Současné organizační zřízení nepovažuji za špatné, ale jsou tam špatní lidé a jsou špatně nastavená pravidla. Ani bych sportovní lezení neodtrhoval, ani bych nestavěl speciální repre týmy, ale otočil bych náhubkovou směrnci naopak, tedy k úplnému zvěřejňování všech informací včetně příspěvků pro závodníky. A okamžitě by byl klid. A pravděpodobně druhým efektem byla výměna vybraných lidí za férovější, pružnější a s lepší schopností naslouchat členům. Zdeňku, museli bychom si položit nejdříve zase otázku k co je ČHS a proč se odloučil od ČSTV? Ale pokud budeme sportovní spolek je marné zpochybňovat sportovní činnost. Běž k turistům a lez si co chceš. Věř ,že my horolezci tě ze skal nevyženeme.Ale ty nám zase neber závodníky, my je prostě chceme, tak jako chtějí tenisté svoji Kvitovou a biatlonisté svého Moravce. Tomáše Mrázka jsem nikdy neviděl, ale jsem pyšný, že jsem ve spolku, z kterého je tento kluk. Dnešní horolezecký sport okupují ambiciozní rodiče, kteří nikdy nelezli a mají jediný cíl vyšlapat cestičku pro své ratolesti. Ale tam třeba nepatří Hroza. Ani jeden z Vás co tu remcáte do horolezectví nedal tolik peněz jako on. Je to magor a nervák, ale ví o čem mluví. Pokud budeme mít silné repre, tak nás bude stát i sponzoři lépe vnímat. Kdyby bylo víc Adamů Ondrů. VV výbor se neustále vyhýbá zodpovědnost a členové si svoji účast ve VV zaměňuji sedění v dozorčích radách jako je ČEZ a podobně. Něco dělejte a neutahujte uzdu. A k penězům? Těch je dost. Jen je transparentně rozdělujte. A bude klid ve skalách. Hore Zdar. na tom všem je to, že nás, obyčejné lidi, co mají rádi přírodu bez uřvaných a rozhádaných individují tyhle věci vůbec nezajímají. Naopak, čím více takových lidí na stěnách, v tělocvičnách a posilovnách, tím méně se jich objeví na skalkách nebo v tatranských dolinách. Já snad půjdu a zaplatím ČHS příspěvky jen proto, aby co nejvíce lidí závodilo (s náležitou podporou) ... potkat se někde ve stěně se Zobanem lezoucím cestu vlevo a Hrozou lezoucím vpravo .. nedejbože na štandu, ha ha Souhlas :) S dodatkem, že pokud se v reálu potkají, tak je celkem poučný to sledovat - teda bylo, když jsem to před asi dvěma lety viděl v Tatrách; teď už by to bylo možná horší, věci se vyostřily (tenkrát to bylo jen ve slovní rovině, nesahali po cepínech :)) Jako nejdulezitejsi vidim bod c z clanku. Klicovy je bod 21 stanov. Ten dava predsedovi sportovni komise absolutni moc nad financemi cele sekce. Ale bohuzel uz k nim nepridava zadnou zodpovednost. Dokud se tohle nezmeni, tak hadky nikdy neskonci. U ostatnich komisi to asi tolik nevadi, protoze tam nejaky neplneni slibu je videt mnohem snaz. Moc nechápu, co zde některé příspěvky řeší - podpora závodního sportu je poměrně velká ze strany ministerstva, podle výše dotace, kterou MŠMT poslalo na závodní lezení minulý rok (veřejný dokument) musí držet hubu všichni skalkaři a nebo ti co nechtějí přispívat svojí část příspěvku závodníkovi. A jestli bude lezení olympijským sportem - mělo by se rozhodovat letos v květnu - posune se to jinam. Jinak nebyl by to Hroza, kdyby neřval - hlavně jenom v internetových diskusích. takže pojď do toho někdy live. Je prakticky nemožné, aby ve funkci seděl někdo, kdo rozhoduje o finanční i jiné podpoře vlastních dětí, a choval se při tom nestranně a objektivně. Platí pro současné vedení, platí pro Libora a bude to platit pro kohokoliv dalšího, kdo v této pozici bude. Ale to vše je jedno. Způsob, jak to vyřešit a pohlídat je právě transparentnost. Pojďme vyřešit transparentní nakládání s penězi a transparentní podporu a příspěvky na jednotlivé závodníky a hromada problémů se vyřeší sama. A pak bude jedno, kdo tam kde sedí. Pořád nechápu, proč z toho má ČHS strach. No - někde jsem zaslech, že se jedná, či už je dojednána účast na olympiádě. Ještě nic není a je tu debat kolem peněz až až. To nechci vidět, až půjde o tu olympijskou soutěž. Kolik zas bude zasleužilejch, co budou chtít bejt v "teamu".... Jako placení pochopitelně. A pravidla budou jaká?