text: Vkládat příspěvky mohou pouze přihlášení uživatelé. Taky se mohlo stát, že Vám byl zamezen přístup pravděpodobně z důvodů porušení pravidel slušeného vyjadřování v příspěvcích. Přihlásit se.... Autor: František Dušák | 24.03.2018 08:11 Vážení, Včera polský Sejm definitivně schválil tu šílenou novelu zákona o myslivosti ve verzi pozměňováků Senátu - tedy zákazy a omezení všeho možného. Nyní to má Prezident Duda na stole k podpisu. Je dobře, že ČMMJ poslala dopis prezidentovi a že jsme polské kolegy podpořili. Já jsem přes IAF stihnul předevčírem zařídit dopisy nejen prezidentovi, ale ještě i Sejmu, kde byla diskuze výživná. Přestože vedení Polského mysliveckého svazu totálně zaspalo a podcenilo situaci, za pět minut dvanáct se snažíme polským kolegům mezinárodními intervencemi pomoci. Každopádně nyní musíme dělat vše pro to, aby k nám nepřeskočil zničující oheň od sousedů, aby tato politicky motivovaná zvěrstva proti tisíciletému kulturnímu dědictví myslivosti nenašla u nás v ČR inspiraci, živnou půdu, ani argumenty. Hlavně je třeba býti v neustálém střehu, aby se situace u nás nepodcenila jako v Polsku. Situaci sleduji již od začátku týdne a jsem v kontaktu s polskými myslivci, kteří mají přehled (nikoliv s lidmi z vedení polského svazu, který teď dělá mrtvého brouka a nekomunikuje). Zde je namístě odhodit jakoukoliv falešnou loajalitu k současnému a doufejme, že již brzy bývalému vedení, které dlouhodobě nepracovalo v zájmu členů, jak by mělo - a to říkám s plnou odpovědností, protože vím z vlastní zkušenosti, že komunikace a spolupráce Polska v rámci FACE a CIC prakticky neprobíhala. Většina představitelů vedení PZL si myslela, že přece takový paskvil nemůže projít, byli v klidu jako želvičky, a nakonec zůstali s údivem v šoku spolu s námi. Je bohužel velkou chybou Polského mysliveckého svazu (PZL), že zaspali a ani zahraničním partnerům CIC, FACE, IAF, SCI nic neřekli. Kdybychom o vážnosti situaci věděli, měli jsme půldruhého roku na to, abychom zavčas pomohli zkušenostmi i mezinárodními intervencemi (novela přišla do Sejmu již 15. 11. 2016!). www.sejm.gov.pl/sejm8.nsf/PrzebiegProc.xsp?nr=1042 Z polské myslivecké komunity vypadne nejmladší generace kvůli zákazu a nejstarší generace kvůli přezkušování, takže pokud to tak zůstane, tak polskou tradiční myslivost to zničí. Kdo pak bude regulovat zvěř a africký mor prasat, který se už nyní katastrofálně lavinovitě šíří kolem Varšavy? Pomoc, kterou nyní v rychlosti organizujeme, je jako vakcína proti vzteklině, kterou jsme možná podali příliš pozdě. Nadějí nyní je, že tento nový kontroverzní zákon nepodepíše polský prezident Andrzej Duda a poslední možností je pak ústavní žaloba. Myslivosti zdar Bohumil Straka Autor: Karel poslík | 22.03.2018 06:28 Ono se nás to zatím netýká, jenže... Podobná semínka odporu proti myslivosti v hluboké nevědomosti, neodbornosti a zaslepenosti jsou zde zasetá stejně jako v Polsku a čekají jen na svoji sezonu. Na svého zahradníka, který je zaleje a ony vzejdou. Jednoho krásného dne se bude chtít zviditelnit aktivista v parlamentu a už jen díky politické mezistranické nevraživosti získá podporu. Potom to „Čech obecný“ (Homo Bohemica vulgaris) rozvede do dokonalosti a zrodí se návrh na zákaz nejen účasti mladistvých pod18 let na lovu, ale zakážeme jim také chytat ryby, zrušíme řeznické a kuchařské školy aby náhodou nevychovaly nějaké hrdlořezy a přesvědčíme mládež, že kuřecí maso je vyrobeno na NC strojích. Pozornosti pseudoochránců z různých temných spolků snadno uniká množství masa a mastných výrobků, které každý den s železnou pravidelností skončí v popelnicích a na skládkách jako potrava pro krysy jen proto, že si většina může dovolit takto plýtvat. Když tito všeznalci odhazují do koše okoralý chlebíček se šunkou, tak nemají ambice počítat kolik hospodářských zvířat každý den musel krvelačný řezník usmrtit úplně zbytečně jen proto, aby jejich maso skončilo v popelnici. Ale když myslivec uloví divočáka a smekne před ním klobouk, tak je potřeba říci dětem :“Nedívejte se na to, to je sadista“. Vysokoškolsky vzdělaný zákonotvůrce pije vodu z kohoutku, do kterého je přivedena nezřídka olověným potrubím. Toleruje výrobu ,prodej a konzumaci potravin obsahujících jedy a antibiotika a u toho vymyslí zákaz používání olověných střel k lovu. Večer se podívá na zprávy , jak se to na Ukrajině, v Africe a jinde řeže za svobodu olovo neolovo a řekne si, že je potřeba lovit kachny asi dřevěnými broky. Bože, Ty to vidíš! Autor: Václav Sládek | 21.03.2018 19:45 Mě ten odkaz šel otevřít. Autor: rici czech | 21.03.2018 18:36 Ano již tuto \"novelu\" polských přátel sleduji a jsou z ní polští myslivci nešťastní.Co k tomu dodat? Jen to ,že nespoléhejme ,že se nic podobného nemůže stát u nás a nenamlouvejme si tu 1000letou tradiční myslivost ,která může prakticky den ze dne skončit jen kvůli vrtochu toho kdo je zrovna u moci.A žijme tu naší myslivost takovou jaká je ...neboť to nemusí být věčné. Autor: Radek Chadim | 21.03.2018 11:20 Situace u nás je už řadu let mnohem horší, protože zemědělská a ochranářská klika na ministerstvu zemědělství utváří zákony a nařizení, kterými se my myslivci musíme řídit, již několik let. K tomu pár mocných z našich řad, co si v honitbě dělá, co chce, a stát, kterýmu je to dlouhodbě naprosto volné, a poslední půlrok ještě SVS, která ve všem dělá legislativní zmatek. Autor: Radek Chadim | 21.03.2018 11:15 Figi, odkaz nikam nevede, proto jsem příspěvěk zablokoval. Autor: figi | 20.03.2018 18:28 http://www.cmmj.cz/Aktuality/Aktuality/Prijde-Polsko-o-tradicni-myslivost-.aspx Autor: Karel poslík | 20.03.2018 06:28 No to je teda síla! Přečetl jsem si pozorně odkaz na originální znění i s komentáři FACE, která to sice odsuzuje , ale bude to stačit? Nechci se pouštět do vlastních subjektivních výkladů originálu, ale přece jen hned první bod doslova- zakazuje rušení zvěře, pokud se nejedné přímo o vlastní lov. Tak tam budou cvičit psy na vodítku a na volno je pustí až při honu. To budou panečku šikulové. Já to čtu bod po bodu a normálně tam vidím a slyším toho pana Donutila , jak se vztyčeným prstem říká:“ ...a není náhodou, že toto vymysleli soudruzi v lidově demokratickém Polsku!“ Autor: figi | 19.03.2018 20:42 Vážení, Velmi alarmující zpráva o nových zákazech a omezení myslivců v Polsku z důvěryhodného zdroje FACE (Evropská myslivecká federace): Stručně: 1) omezení výcviku psů a sokolnictví 2) Ministr životního prostředí bude jmenovat a odvolávat předsedu myslivecké organizace, což je de facto \\\"zestátnění\\\" a nepřípustný zásah do samosprávné myslivecké organizace. Představme si, že by předsedu našeho spolku Českomoravská myslivecká jednota Ing. Jiřího Janotu odvolával ministr ŽP Richard Brabec, kdykoliv se mu něco znelíbí nebo když \\\"nejde na ruku\\\". 3) Zrušení sankcí za obstrukce při lovu - radikální aktivisti budou moci beztrestně blokovat a sabotovat lovy. 4) Zákaz podílení se na myslivosti pro mládež do 18 let. Copak to je nějaké porno nebo alkohol, aby to bylo od 18 let? De facto to bude znamenat znemožnění výchovy mladých myslivců na středních lesnických školách. 5) Zákaz olověného střeliva do 31. 12. 2019. Zatím však za olověné střelivo neexistuje adekvátní náhrada. Např. náhražky slitin mědi a zinku jsou příliš lehké a navíc toxické pro ryby a rybí plůdek nehledě na špatné fyzikální vlastnosti a nebezpečně vysokou odrazivost u náhražek měkkého olova. 6) Periodické přezkoušení myslivců každých 5 let. De facto to bude znamenat, že mnoho velmi zkušených starších myslivců bude vyřazeno, neb jak známo paměť ve vyšším věku slábne. Z myslivecké komunity tedy vypadne nejmladší a nejstarší generace - asi je to účel zničit mysliveckou komunitu. Kdo pak bude regulovat zvěř a africký mor prasat, který se už nyní katastrofálně rozšiřuje kolem Varšavy? Bohužel, hrozí, že některá tato zvěrstva proti tisíciletému kulturnímu dědictví myslivosti mohou najít zastánce či inspiraci i u nás, minimálně ten hrozící zákaz olověného střeliva Originální tisková zpráva FACE zde: www.face.eu/about-us/resources/news/unacceptable-and-fundamentally-wrong-changes-to-polish-hunting-law


CHILLI JSOU PÁLIVÉ, ALE ZDRAVÉ - Zahrádkářův rok Aktuality CHILLI JSOU PÁLIVÉ, ALE ZDRAVÉ CHILLI JSOU PÁLIVÉ, ALE ZDRAVÉ In Bylinky, Okrasná zahrada, Poradna, Recepty, Zelenina by walsla 19.3.2021 Někdy pořádně pálí, jindy jsou jen příjemně pikantní. Chilli papriček existuje mnoho druhů a pěstují se po celém světě. Do Evropy se dostaly s Kolumbem v 15. století, rychle tu zdomácněly, a i když jsou to plody tropické, můžeme je pěstovat na zahrádce i na balkoně či za oknem. A budeme-li si kořenit jídlo chilli papričkami, získáme jednu z nejsilnějších potravinových zbraní proti různým onemocněním. Je však třeba napřed zjistit, nemáme-li na chilli alergii. Jak a proč konzumovat chilli Chilli papričky, které u nás konzumujeme, obsahují asi čtvrt procenta kapsaicinu. Abychom do sebe dostali účinnou dávku, měli bychom sníst každý den jednu chilli papričku. Takže bychom si měli do každého jídla přidat alespoň špetku chilli. Chilli a léčivé účinky Kapsaicin je obsahem studií ve spojitosti nejen s kloubními problémy – revmatismem, ale také s vysokým cholesterolem, lupenkou a cukrovkou. Pálivé chilli papričky snižují hladinu cholesterolu v krvi, hladinu triglyceridů a seskupení krevních destiček. Papričky mají účinek proti bolesti – působí vlastně jako přírodní analgetikum. Staří indiáni používali chilli při horečkách. Dalším přínosem konzumace papriček je snížení onemocnění zánětem dutin. Kapsaicin totiž ulehčuje odkašlávání a podporuje odtok hlenů z dutiny nosní. Zároveň podporují rozpouštění fibrinu, tedy látky způsobující tvorbu krevních sraženin. Díky feferonkám se snižuje výskyt srdečního infarktu, cévní mozkové příhody i plicní embolie. Kapsaicin prokazatelně pomáhá při rakovině prostaty. Chilli papričky zabraňují vzniku žaludečních vředů. Zajišťují detoxikaci střev, zabíjejí bakterie, které omylem, nevědomky sníme v potravě. Pomáhá nám s cukrovkou – hladina krevního cukru klesá, přidáváme-li chilli papričku pravidelně do našeho jídelníčku. A bonus s chilli papričkami navíc – hubnutí: Budeme-li konzumovat chilli papričky pravidelně, pak se díky zvýšené rychlosti metabolismu vydáváme více energie, což přispívá ke snížení hmotnosti, úbytku nežádoucího tuku. Pálivá chuť papriček také výrazně snižuje chuť na sladké a tučné potraviny. Osvědčilo se jim také pro povzbuzení libida. Chilli totiž zlepšuje náladu, zvyšuje produkci endorfinů a také hladinu serotoninu, tedy hormonů, které vyvolávají pocit štěstí. ZDOBÍ I CHUTNAJÍ Jak si na chilli bezpečně pochutnáme Je to jednoduché, vedle slánky a pepřenky si postavíme ještě jednu skleničku s pálivým chilli kořením a budeme mít tento zázrak přímo na očích a vždy na dosah ruky. Když budeme jíst chleba, zkusme ho posypat malým množstvím chilli. Restujeme či grilujeme zeleninu – přidáme chilli koření. Chceme si pochutnat na pikantním dipu – ochutíme jogurt. Uděláme si k večeři pokrm z tuňákové konzervy – tam si papričky skvěle hodí. Pikantní zálivku si můžeme sami připravit z čerstvých papriček, olivového oleje, česneku, koriandru, máty, kmínu... Nezapomeňme však na opatrnost. Někdo totiž může mít na chilli alergii. Proto začínejme vždy jen s malými dávkami, které můžeme postupně zvyšovat. A pokud ještě na pálivou chuť nejsme zvyklí a pusa pálí – napijeme se mléka. Bílkovina kasein nám oheň pomůže uhasit.


Jak zvládnout pláč miminka? - VašeDěti.cz Jak zvládnout pláč miminka? Rubrika: Péče o miminko, Výchovné tipy V polovině září jsem vás zvala na workshop na téma Co dělat, když miminko pláče a vy nevíte, co s ním. Vysílání bylo opět nabité zajímavými postřehy a užitečnými radami. Zde je slíbené krátké ohlédnutí... Bohužel na moji výzvu z článku s upoutávkou nikdo nereagoval, na email přihlášeným maminkám odpověděla jen jedna, která se na vysílání zrovna nedostala. Vzhledem k tomu, že mé děti jsou už miminkovskému věku značně odrostlé, nemám možnost poznatky z vysílání uvést hned do praxe. Protože ale fungovaly rady z předchozích workshopů, není důvod předpokládat, že tentokrát tomu bude jinak. Řiďte se mateřským instinktem = dobrá rada nad zlato Opravdu není nad dobré rady. Řídit se mateřským instinktem je vlastně v jakémkoli okamžiku to nejlepší, co můžete pro sebe a své dítě udělat. Bohužel výchovné metody minulého století dokázaly mateřský instinkt v mnohých rodinách zahnat do hodně temného kouta, odkud je ho sotva slyšet. Zoufalá máma s plačícím uzlíčkem v náručí ho pak jen těžko může poslechnout. Často se také stává, že za mateřský instinkt považujeme to, co jsme převzali od svých rodičů. Prostě není to tak jednoduché, jak by se na první pohled mohlo zdát. Poslouchat mateřský instinkt, je to nejlepší, co můžeme udělat. Ovšem pouze v tom případě, že jsme schopni slyšet, co nám říká. Dříve než se Katka pustila do povídání o tom, co je potřeba v „uplakané“ situaci udělat a jak jí pro příště předcházet, zaměřila se na 2 otázky, které za celým problémem leží. Jejich objasnění pomůže změnit pohled na celou situaci. 1. Proč miminko pláče? Dětský pláč může mít spoustu příčin, v zásadě ale vždy vyjadřuje nějakou nelibost miminka – bolest, zlost nebo vztek, nedostatek podnětů (nudí se), ale i přemíru podnětů (je zahlcené), nesprávnou teplotu, nepohodlí, smutek... Pro miminka je pláč jediným způsobem, jak s vámi komunikovat. 2. Co pláč dělá s maminkou? Zkuste se v takové chvíli na okamžik zastavit a zamyslet nad tím, jak pláč svého miminka opravdu vnímáte a jaké sdělení z něj čtete. Je to pro vás věcná informace typu: „Mámo, necítím se dobře, chci najíst / zakrýt / pochovat / hrát si...“, nebo ji spíš vnímáte jako výtku: „Mámo, není mi s tebou dobře, udělej něco, ukaž mi, že nejsi špatná máma..“ Pokud pláč svého miminka vnímáte blíž k druhému příkladu, vraťte se znovu k první otázce. Vaše miminko vás nehodnotí, pro něj jste pořád jeho báječná maminka, jen nemá žádný jiný způsob, jak vám dát najevo, že zrovna teď potřebuje s něčím pomoci. Skutečná rada nad zlato Katka to opakuje víceméně ve všech svých workshopech i v průběhu kurzu: Přestaňte hledat, jak NA NĚJ, hledejte jak S NÍM! Ve chvíli, kdy se přestanete zabývat strategiemi, jak to zaonačit tak, aby... (doplňte si jakoukoli výchovnou situaci), a začnete svému dítěti (a sobě) důvěřovat, že to spolu (!) zvládnete, úspěch se dostaví. Děti plakat nepřestanou Žádná rada nepomůže k tomu, aby vaše miminko vůbec neplakalo. Jak už jsem vysvětlila výš, není to ani žádoucí. Nebo byste si snad přáli, aby s vámi vaše dítě přestalo úplně komunikovat? Pokud se ale budete držet 3 relativně jednoduchých zásad ze zářijového workshopu Nevýchovy, pláče určitě ubyde a z toho, který zůstane, už nebudete zoufalé, protože pro vás bude mnohem jednodušší ho přečíst. Jak Katka doplnila zápisky na tabuli? Nejdůležitější je zásada č. 1 – Změna nastavení, protože to, s čím do komunikace v dané situaci jdete, ovlivňuje to, s jakou z ní vyjdete. Pokud se vám podaří přepnout se z nastavení „tohle nepůjde“ do „spolu to zvládneme“, máte napůl vyhráno. Připusťte si, že to jde a že ve svém dítěti máte toho nejlepšího parťáka na světě. Když toto zvládnete, budete ho mít. Zbývající dvě zásady pak už pro vás budou hračka. Záznam z workshopu Nevýchovy je k dispozici vždy jen do půlnoci v den vysílání. V tuto chvíli se k němu bohužel nedá dostat. Už teď se ale pro nás připravuje další workshop, který se bude konat koncem října. Zase vás o něm budu včas informovat. Přihlásit se ale můžete pro jistotu už teď. Dostanete pak odkaz na živé vysílání přímo od Katky. Pokud si z dalšího vysílání chcete odnést maximum, nebo se vám nechce čekat několik týdnů na další přísun cenných rad, projděte si zatím Rychlokurz Výchova Nevýchovou, který je pro všechny rodiče zcela zdarma. Starší článek ŠVD: Adaptační neboli seznamovací pobyty Novější článek Recenze : Jak se máš, Eliško? Dub 20, 2018 12 0 Od: Petra Dub 19, 2018 18 0 Od: Peťka Dub 18, 2018 17 0 Od: Petra


Sommelierská latina | BARLIFE Matěj R. Kalina Znalosti vína a umění degustace se v posledních letech dostává značné pozornosti. Vína se pije stále více a hosté si již zvykli i na službu sommelierů, kteří jim v restauraci bez zaváhání doporučí víno doslova na míru. Nakolik jsou ale tito důležitě vyhlížející pánové skuteční fachmani a nakolik jen obyčejní užvaněnci, kteří si osvojili nesčetné množství přívlastků a mávají jimi kolem sebe jako prodlouženým kopím? Každá mince má dvě strany. Vedle skutečných mistrů je zde samozřejmě celá řada lidí, kteří se jen přiživují na umění jiných. Vzpomínám s velkou radostí a obdivem na svého spolužáka Daga, který si svou výsostnou elegancí a zcela nadprůměrnými vědomostmi v oblasti vína (a to zároveň platí i o jeho schopnosti vnímat víno jako takové, čemuž osobně přiřazuji vysoké známky, neboť mnozí se nechají lehko svést silou značky) dopracoval do pozice, kdy prakticky jako jediný student vlastnil klíče od školní vinotéky. Bylo to na mé bývalé alma mater v dobách, kdy se ještě těšila velmi zvučnému jménu, a tento jeho sukces patřil v hierarchii hodnot školy k jednoznačně nejvyšším. Pokud si dobře vzpomínám, od té doby to již nikdo nezopakoval. Z velkého vinařského světa ovšem zmizel, i když ho nepochybně sám spoluvytvářel. Smutné na tom všem je, že obdiv mnohdy sklízejí lidé jiného typu. Veřejnost totiž napříč obory často vzhlíží ke zcela jinému božstvu, a to zpravidla takovému, kterému se nejvíce věnují média. Věřím, že i proto jsou na místě pochyby. Jak tedy rozpoznat skutečné sommeliery, kteří svou pílí a oddaností představují onu špičku, a jak je možné těchto znalostí dosáhnout? Kdy lze o sobě samém prohlásit, že jsem sommelier, aniž by kdesi v podvědomí plápolal pomyslný plamínek sebenedůvěry? Jedno je jisté. Nejde jen o umění rétoriky nebo argumentace. Onen koktejl, který představuje sommelierskou dokonalost, staví na zcela jiných ingrediencích. Nejde přece o to vykecat hostovi díru do hlavy, jen aby si objednal tu lahev vína, za kterou bude „sommelier“ nejlépe ohodnocen. Bohužel i takto to v praxi často probíhá. Někteří sommelieři se mnohdy nechají až příliš lehce řídit obratnou rukou dovozce a svá doporučení stavějí právě na tomto základě. A to je možná problém z nejzásadnějších. Skutečně dobrý sommelier by rovněž neměl být vázán znalostmi, které se pohybují jen v intencích vinné karty, se kterou v té či oné restauraci právě pracuje. Za zásadní lze rovněž prohlásit umění ohodnocení vína na úrovni vyrovnanosti obsažených chutí. Omezíme-li se jen na základní čtyři chutě (umami protentokrát vypustím, i když v pivní kultuře si své místo už našla), je v zásadě důležité hodnotit jejich vzájemnou propojenost a vyrovnanost. Oddanost je nezbytná Ovšem zpět k základní otázce: jak poznat kvalitu od fušeřiny? Jsem toho názoru, že nutné je začít u člověka jako takového. Je jisté, že vzdělání nepochybně sehrává svou roli, ovšem zejména u tohoto zaměstnání existují určité aspekty, které se naučit nedají. Vedle smyslového vybavení, jež lze nahradit jen stěží, jsou to jednoznačně i oddanost, trpělivost a ochota neustále se učit. Mnohdy slýchám, jaké že je to bezvadné zaměstnání. Ovšem bez skutečné oddanosti této profesi by ji nebylo možné vykonávat. Sommelier je v práci prakticky neustále – dnem i nocí, ve svátek i o víkendu. A smysly? Ty samosebou hrají podstatnou roli, ještě podstatnější je však vybavenost stran kvalitní smyslové paměti. Řadu smyslových vjemů je možné trénovat. Existuje zde tedy potenciální možnost zdokonalit se ve vnímání různých druhů aroma pomocí jednoduchého tréninku. Ovšem dojde-li na hodnocení vína, je nutné pomocí smyslů víno analyzovat a následně popsat. V tu chvíli nastupuje význam dobré smyslové paměti. Věřím, že každý skutečný sommelier má svou pomyslnou kartotéku vůní a chutí, pomocí nichž víno analyzuje a rozřazuje do konkrétních kategorií. K tomu, aby bylo skutečně možné víno objektivně hodnotit, je zapotřebí bí silné zázemí vědomostí a zejména pak osobních zkušeností. Jde o velmi významné synergie, které podle mého názoru tvoří základní stavební kameny kvalitního sommeliera. Jak již bylo řečeno, jsou to zkušenosti a vzdělání, umocněné výše zmíněnými aspekty, jež sehrávají zásadní roli v otázce kvality sommeliera. Považuji za štěstí, že dnešní kandidáti na tuto pozici mají poměrně rozsáhlou možnost, jak potřebnou kvalifi kaci získat. Různé instituce, Asociaci sommelierů České republiky nevyjímaje, nabízejí množství sommelierských kurzů různých úrovní. Rovněž je možné podstoupit studium přímo ve vinařském kraji, tedy na vinařské škole ve Valticích. Vedle toho se objevují i zahraniční kurzy vyhlášených škol, které jsou uzpůsobené pro české prostředí. Zpravidla nabízejí vyšší kvalifi kaci, než se dostává posluchačům ze strany lokálních škol. Absolutní špičku ovšem představuje studium na prestižním The Institute of Masters of Wine, který nabízí škálu kurzů, po jejichž úspěšném absolvování získá student vysoce ceněný titul Master of Wine (MW) psaný za jménem. Jedná se o vůbec nejvyšší stupeň vzdělání, jež je možné v oblasti znalosti vína dosáhnout. Studium je ovšem značně obtížné a nákladné. Dobrou zprávou je, že jsou i zástupci z Česka, kteří se touto cestou vydali. Tento a další články najdete v BARLIFE č. 46, který můžete objednávat na našem e-shopu.


source: wikipedia

text: Rovina je v matematice dvourozměrný geometrický útvar, který si lze představit jako neomezenou dokonale rovnou plochu. Algebraicky vyjádřeno, jde o množinu bodů izomorfní s dvoudimenzionálním lineárním prostorem. Jinak řečeno jde o dvoudimenzionální afinní prostor. Rovina může být určena třemi různými body, nebo přímkou a bodem, který leží mimo tuto přímku. Značení Rovina je buď plocha, na kterou se kreslí (nákresna), nebo se znázorňuje některým rovinným útvarem pomocí některého geometrických promítání. Rovina se označuje malým řeckým písmenem. Znázornění: Rovnice roviny Rovina je množina bodů prostoru, které vyhovují tzv. rovnici roviny, která může být zadána v různých tvarech. Obecná rovnice roviny Obecná rovnice roviny má tvar , kde koeficienty nejsou současně nulové a jsou to koeficienty normálového vektoru roviny (vektoru kolmého k rovině). Proměnné jsou souřadnice bodu ležícího v rovině. V případě, že známe tři body určující rovinu, obecnou rovnici roviny získáme takto: spočteme vektory a , vypočítáme jejich Vektorový součin ze kterého získáme koeficienty a napíšeme obecnou rovnici. Zbývající koeficient d získáme tak, že dosadíme souřadnice bodu K (nebo kteréhokoli jiného bodu ze zadání) do napsané rovnice. Parametrické vyjádření roviny Parametrické vyjádření roviny má například vektorový tvar , který se dá rozepsat dle složek takto: , kde a je bod, který leží v rovině a vektory a jsou nekolineární vektory ležící v rovině, tzn. jsou to směrové vektory roviny. Úseková rovnice roviny Úsekovou rovnici roviny zapisujeme jako , kde vymezují úseky vyťaté rovinou na osách . Srovnáním úsekové a obecné rovnice dostáváme . Normálová rovnice roviny Normálová rovnice roviny má tvar , kde je vzdálenost počátku souřadného systému od roviny, tj. délka normály od počátku souřadnicového systému do průsečíku s rovinou, jsou směrové kosiny roviny, představují úhly, které svírají kladné souřadnicové poloosy s normálou roviny.Normála je směrnice kolmá ve všech směrech k rovině.Směrové kosiny lze vyjádřit z obecné rovnice jako kde pro a pro pro . Rovinný řez Rovinným řezem geometrického útvaru rovinou se nazývá průnik roviny a útvaru . Rovinný řez plochy rovinou, ve které leží normála plochy, se nazývá normálovým řezem plochy. Další informace V mechanice a technice existují rovinné úlohy, tj. jestliže lze idealizovat těleso či technikou konstrukci tak, že leží a v jedné rovině. V této rovině také působí všechna zatížení. Příkladem mohou být např. rovinné příhradové konstrukce, rovinný ohyb nebo úlohy rovinné napjatosti či rovinné deformace. Literatura Marcela Palková a kolektiv: Průvodce matematikou 2, Didaktis, Brno 2007, , str. 107-109 Související články Geometrie Základní geometrické útvary Polorovina Vzájemná poloha bodu a roviny Vzájemná poloha rovin Vzájemná poloha přímky a roviny Externí odkazy Geometrie Geometrické útvary


30. 7. 2013 Shadowrun Returns Konečně! Konečně dostala legenda s názvem Shadowrun svou počítačovou hru - první od roku 1994 (pro Megadrive. Kdybychom počítali i japonskou produkci, hovoříme o roku 1996 a platformě MegaCD. Hru Shadowrun z roku 2007 pochopitelně ignoruji). Konečně! Konečně vidíme hru, která vzešla z Kickstarteru a nemusíme se za ni stydět. Konečně! Konečně na obrazovce proháním kyberneticky vyšinuté samuraje v grafice vhodné pro tradiční RPG ála Fallout. Konečně! 29. 7. 2013 Game & Wario Sérii Warioware opravdu zbožňuju. Jde o perfektní ukázku minimalistického gamedesignu, který v jádru hratelnosti nepřekračuje možnosti Atari 2600, avšak podání a zpracování mini- a mikro-her je jednoduše řečeno zajímavé. Navíc se stalo jakousi nepsanou tradicí, že nový Wario je také technologickou demonstrací toho, co lze od nového hardwaru Nintenda očekávat. Určité náznaky směřují již do GBA věku - s přídavným gyroskopem. Ale teprve DS verze a hlavně Wii verze předvedla, že stačí jen trocha fantazie a motivace, abyste se díky Nintendu stali samurajem, potápěčem, hasičem nebo třeba nosní dírkou - a to vše v běhu deseti vteřin. 23. 7. 2013 Animal Crossing v obrazech Jde o jednu z mála her, která umožňuje nejen ukládat screenshoty na SD kartu, ale také nahrávat je na Twitter. Řekl jsem si, že by někoho mohlo zajímat, jak taková hra probíhá, takže jsem se rozhodl zdokumentovat pár dní ve hře formou fotorománu, jako z Bravíčka. Následující článek je tedy jen sledem screenshotů s komentářem. Zatímco pro samotné hráče jde o článek bez valného významu, možná vám ostatním přiblíží, jako je vůbec možné tento titul považovat za zábavný. Snažil jsem se zdokumentovat zejména momenty, kdy jsem objevil nějakou novou funkci, případně způsob, jakým hra komunikuje s hráčem. 22. 7. 20131000 Earthbound - první dojmy Herní série Earthbound (originální název Mother) je opředena tajemstvím. Nikdo o ní nic neví a přitom na internetech najdete silnou fandovskou základnu. Dočtete se, že hra je pověstná svým humorem, ale to je asi tak všechno. Druhou úroveň mysterie vytváří pak fakt, že hra to měla mimo Japonsko celkem těžké. První díl hry Mother se ze země vycházejícího slunce nikdy oficiálně nedostal (NES, 1989; GBA verze pak 2003), druhý díl se dostal alespoň do USA, avšak jen jako "Earthbound" bez číslovky (SNES, 1995) a třetí díl je opět jen v Japonsku (GBA, 2006). To je u kultovních her skoro typické. Sice jsou k dispozici emulátory a dokonce i fandovské překlady, ale něco tady prostě nehraje. Nintendo se ale zřejmě rozhodlo posílit svou platformu WiiU tím, že znovuvydá Earthbound, respektive její druhý díl, poprvé také oficiálně v Evropě. Však fandové si to koupí tak jako tak a deset dolarů za takovou hru není špatná cena. Za cenu nulového vývoje tak mohou získat prodejní hit. Sám jsem ale hru koupil prostě proto, že když už za ni zaplatím, donutím se ji hrát. A snad odhalím její kouzlo. 18. 7. 2013 Bouře ve sklenici - Broken Age Do mé schránky před pár dny spadnul email od Harebrained Schemes se Steam kódem pro Shadowrun Returns. Je to první hra z Kickstarteru, kterou jsem sponzoroval a která se zdá i skutečně vyjde koncem července. Nemohu se dočkat, protože Shadowrun je velké téma, které si zaslouží pořádné zpracování a jelikož tehdejší majitelé licence předvedli v podstatě prdlačku, třesu se nedočkavostí, až se ke hře dostanu. Mezitím jsem si ale procházel i starší emaily a narazil jsem na jeden starší, který jsem chtěl okomentovat. Double Fine Adventure, "průkopníci" Kickstarteru, vybrali pro svůj vývoj hry Broken Age přes tři miliony dolarů a vypadalo to, že pánové Schaffer a Gilbert dostanou po letech příležitost předvést, co v nich vězí. Nemám o jejich tvorbě sebemenší pochybnosti, avšak jelikož původně žádali pouhých 400.000 dolarů (z toho čtvrtina na dokumentární film), byl jsem nemile překvapen, když se začalo hovořit o finanční krizi ve studiu. A email, který jsem obdržel druhého července, to více méně potvrdil. Má to ale své ale. 16. 7. 2013 GT Academy 2013: Gran Turismo 6 - demo Gran Turismo 5 nebylo revolucí, kterou Kazunori Yamauchi sliboval. I když na papíře bylo všechno v pořádku, člověk musel tak nějak být fanda (ať už do aut nebo do Gran Turisma), aby dokázal hru vstřebat v celé její kráse. Vedle faktických nedostatků se zdá, že není co obhajovat, když ale člověk hru hraje delší dobu, nemusí se ani s davy trollů a haterů zabývat. Faktem je, že teprve patch 2.0 vydaný skoro rok po vydání hry, doladil hru do plně hratelné podoby. I tak se ale všichni fandové shodují v tom, že teprve sudé díly série jsou tím pravým, ořechovým. Otázka je prostá - lze z demoverze vyčíst nějaký pokrok? 15. 7. 2013 Animal Crossing: New Leaf Jsou hry, o kterých se píše krásně a pak jsou hry, o kterých se skoro nedá vůbec psát. Pokusit se nějak charakterizovat Animal Crossing je skoro nemožné. Na vině je jaderný koncept hry, ten totiž není vlastně vůbec herní. Animal Crossing je spíše jen simulátor života, virtuální realita, stylizovaná skutečnost. Přečtěte si recenze, koukněte na obrázky nebo videa a budete si pořád klást otázku, proč takovou hru vůbec hrát. A podívejte se na prodejnost titulů v této sérii, podívejte se na kult, který tato hra vybudovala. Je to normální? Kladl jsem si otázku znova a znova a nedařilo se mi najít odpověď. A to jsem se skutečně snažil! Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


source: fineweb

text: Rakouská literatura Do 18. století rakouská literatura neexistovala a byla součástí německé literatury, vůči které neprojevovala žádná specifika a lze říci, že podléhala stejným kulturním i politickým vlivům. V 18. století se začala projevovat specifičnost rakouského prostředí. Oproti německé literatuře se i v tomto období objevuje spíše minimum rozdílů, které se později prohlubovaly. Rakouská literatura tak získala charakteristický ráz, který byl zapříčiněn především jiným politickým vývojem a vztahem ke katolické církvi. Rakouský romantismus byl ve srovnání s německým výrazně kritičtější a odbojnější. V tom se spíše přiblížil evropskému romantismu. Tento fakt byl ovlivněn taměřením na metternichovu politiku, což zároveň vedlo k exilu některých spisovatelů (Hieronymus Lorm). Výrazným představitelem dramatu této doby byl Anastasius Grün, který patřil k odbojné části rakouského romantismu. Po roce 1848 resp. po roce 1868 zesílil tlak jiných národností na rakouskou monarchii, což se promítlo i do literatury, vliv těchto, především slovanských, autorů se nejvíce odrazil v realismu, který tak získal nejen nové podněty, ale zároveň byl oslaben jazykovými boji, které s oslabováním ekonomického a politického vlivu Rakouska, přerůstaly v určitou stagnaci literatury, či lépe řečeno v rezignaci nad stavem literatury. Kolem roku 1900 do rakouské literatury pronikla celá řada nových uměleckých směrů rakouskou literaturu této doby nejvíce ovlivnil impresionismem a symbolismem z německého prostředí se velice silně projevil i expresionismus. Nejvýraznějšími osobnostmi tohoto období byli Arthur Schnitzler a Hugo von Hofmannsthal. Po první světové válce se ústředním tématam rakouské literatury stal rozpad rakouské monarchie, kde se většinově projevilo nostaligické vzpomínání a záporné hodnocení tohoto rozpadu (Stefan Zweig, Karl Kraus, Robert Musil, Alexander Lernet-Holenia. Mezi nejvýraznější osobnosti rakouské literatury patřil i Heimito von Doderer, který se otázkou rozpadu monarchie příliš nezabýval. Po nástupu nacismu v Německu (1933) se mnoho tehdejších rakouských spisovatelů angažovalo v jeho prospěch, což ostatně vycházelo ze stavu v jakém byla tehdejší rakouská společnost (např. B. Brehm, K. H. Strobl). Druhá část spisovatelů nacismus s fašismus povětšinou z levicovových pozic odmítala (např. Stefan Zweig, Felix Braun). Tito spisovatelé pak odcházeli do exilu, kde se zpravidla zapojovali do různých antifašistických spolků. Po druhé světové válce se větší část exilových spisovatelů vrátila (např. Felix Braun, Franz Theodor Csokor), přesto jejich vliv postupně slábl. Do literatury se totiž dostala nová generace, která založila tzv. vídeňskou skupinu, kteří programově odmítli tradice a založili svá díla na provokaci (Ernst Jandl, F. Mayröckerová). Dalším důležitým centrem rakouské poválečné literatury se stal časopis Manuskripte, kolem kterého se soustředila rakouská avantgarda. S celosvětovým nástupem postmoderny se i v Rakousku prosadil tento styl, rakouská literatura je však stále pod velkým vlivem německé literatury, která je prakticky určující pro hlavní proudy rakouské literatury.


Don Quijote II. - Litomyšl - AtlasCeska.cz Don Quijote II. - Litomyšl V Litomyšli se bude bojovat s větrnými mlýny!Umělecký soubor Divadlo Klauniky z Brna vystoupí s komedií Don Quijot II v Litomyšli v sobotu 16. června v 19 hodin v Klášterních zahradách poblíž litomyšlského zámku. Představení režijně připravil Bolek Polívka. Výtěžek z komedie věnuje pořadatel Dobré divadlo a umělci na pohádky pro děti. Bude to jiná hra, než viděli diváci v Litomyšli v roce... V Litomyšli se bude bojovat s větrnými mlýny! Umělecký soubor Divadlo Klauniky z Brna vystoupí s komedií Don Quijot II v Litomyšli v sobotu 16. června v 19 hodin v Klášterních zahradách poblíž litomyšlského zámku. Představení režijně připravil Bolek Polívka. Výtěžek z komedie věnuje pořadatel Dobré divadlo a umělci na pohádky pro děti. Bude to jiná hra, než viděli diváci v Litomyšli v roce 2011. Divadelníci vzhlíží k Donu Quijotovi jako k opravdové celebritě, která nabádá k odvaze již 400 let. Do povědomí se dostalo úsloví: "Je to boj s větrnými mlýny" a myslí se tím marný a odvážný boj. Třeba jednání s úředníky nebo přesvědčování televizních konzumentů, aby přišli do divadla. V roce 2002 byl román Miguela Cervantese Saavedry o statečném rytíři vyhlášen nejlepší knihou všech dob. Třímetrový rytíř se v Litomyšli popere s větrnými mlýny a to přímo před diváky. Po boku mu bude věrný sluha Sancho Panza. Napínavý a veselý příběh o lidské odvaze je určený dětem i dospělým. Pošlete SMS zprávu ve tvaru ATLASCESKA 67357 na telefonní číslo 9033350 a článek tak nikdo nepřehlédne!


text: Pojem Internacionála není jednoznačný. Internacionála (politika) Internacionála (píseň)


text: Texas (lokomotiva) |Texas| |Základní údaje| |Výrobce||Danforth, Cooke and Company| |Rok výroby||1856| |Výrobní číslo| |Provozovatel||Western and Atlantic Railroad, Nashville, Chattanooga and St. Louis Railway, Louisville and Nashville Railroad| |Období provozu||1856–1903[1]| |Hmotnost a rozměry| |Hmotnost ve službě| |Adhezní hmotnost||14,5 t (32 000 lb)[1]| |Rozchod kolejí||1 524 mm (5 ́)[1] po r. 1886 1 435 mm |Průměr hnacích a spřažených dvojkolí |1 524 mm (60“) po r. 1886 1 422 mm (56“)[1] |Parametry pohonu| |Uspořádání pojezdu||2 ́B| |Počet válců||2| |Průměr válců||381 mm (15“)| |Zdvih pístů||559 mm (22“)| |Přetlak páry| |Počet náprav||4| Texas je parní lokomotiva s uspořádáním náprav 4-4-0. Tato lokomotiva hrála významnou roli v epizodě americké občanské války, která vstoupila do dějin jako Velká lokomotivní honička. V současné době je jako neprovozuschopná vystavena v atlantském muzeu Cyclorama. Lokomotiva je zapsána v seznamu národních památek USA. Obsah Předválečné období[editovat | editovat zdroj] Lokomotivu dodala v říjnu 1856 firma Danforth, Cooke and Company, Paterson, New Jersey, za cenu 9.050 $. Lokomotiva dostala číslo 49 a sloužila pro osobní i nákladní dopravu na trase Atlanta – Dalton v Georgii. Občanská válka[editovat | editovat zdroj] Na počátku občanské války sloužila lokomotiva především v místní nákladní dopravě, a to bez vážnější nehody. 12. dubna 1862 táhl Texas vlak složený z 21 nákladních vozů z Daltonu na jih do Atlanty. Tento vlak se ve stanici Calhoun křižoval s vlakem vedeným lokomotivou General, který unesl Andrews se svými společníky. Ve stanici Adairsville se setkal s pronásledovateli vedenými W. A. Fullerem. Fuller nechal odpojit vagony a tendrem napřed vyrazili za únosci. Generala objevili po ujetí asi 50 mil, 2 míle severně od městečka Ringgold, kde jej únosci opustili poté, co jim došlo palivo. Strojvedoucí Texasu Peter Bracken přivěsil Generala a odtáhlul zpět do Adairsville, kde dobral odstavené vozy a pokračoval do Atlanty. Následující rok byl Texas s devíti krytými vozy pronajat East Tennessee & Virginia Railroad pro dopravu soli a zboží z dolů v Saltville (Virginia), kde přečkal do konce války. Poválečné období[editovat | editovat zdroj] Po válce se Texas vrátil zpět k W&ARR. V roce 1880 byl přečíslován na 12 a přejmenován na Cincinnati. V roce 1890, po převzetí W&ARR společností NC&StL obdržel nové číslo 212. V roce 1903 byl vyřazen. Lokomotiva nějaký čas chátrala odstavená v Atlantě. Poté však proběhla úspěšná kampaň a podařilo se shromáždit dostatek prostředků pro zachování lokomotivy. V roce 1911 byla přemístěna do Grantova parku a v roce 1927 byla konečně umístěna pod střechou v nově postavené budově Cyclorama. V roce 1936 prosadil historik Wilbur G. Kurtz uvedení lokomotivy do stavu, v jakém byla v době občanské války, včetně přečíslování. V roce 1981 po rekonstrukci a rozšíření Cycloramy byla přemístěna na vyhlídkovou plošinu v patře, kde je vystavena dosud. Odkazy[editovat | editovat zdroj] Reference[editovat | editovat zdroj]


hlavním motivem násilí. Nemá cenu se tady zaobírat otázkou, proč tomu tak je


Úterý 25. 8. 2015 25. srpen 2015 | 22.00 | Můj poslední plnohodnotný den v Turku a ve Finsku se započal okolo osmé ráno rychlou snídaní a následnou návštěvou knihkupectví a místní Kauppahalli. Neuspěla jsem ani na jednom místě. V knihkupectví jsem sháněla především nějaké knížky pro sebe. Stále jsem tu nikde nenašla na prodej nějakou pěknou finskou gramatiku nebo slovník nespisovné finštiny nebo něco podobně lákavého a přínosného, co mi prostě nestačí si jenom půjčit z knihovny. Dalším úkolem bylo shánění dárku k narozeninám pro Mikka, které také úplně neuspělo. (Takže jsem si říkala, jak jsem hloupá, že jsem mu nepřivezla něco z ČR, ušetřila bych si starosti!) Z obchodu jsem tedy s prázdnou musela zamířit k němu, abych nepřišla pozdě. V plánu bylo opět vaření a opět hrachová polévka (dělali jsme ji spolu už v březnu), tentokrát ovšem opravdu úplně od začátku (od kuliček hrášku namočených ve vodě) až do konce, kdy nám vznikla dobroučká, voňavoučká a velmi hustá hrachovka. Jako dezert měl přijít na řadu můj perník. Byla jsem z toho trochu nervózní, ale myslím, že se nakonec docela povedl. Zatímco perník vychládal, vyrazili jsme ještě jednou na nákup – tentokrát do toho největšího centra, které v Turku je. Ono to není vyloženě nákupní dům, ale hromada obchodů na jednom místě. To by bylo, abych tam nenašla, co hledám! No dobře, nenašla jsem úplně všechno, ale to nejdůležitější ano. Byla to docela úleva! Mimo jiné mi v kufru přibyla vědomostní hra "co by měl o Finsku vědět každý Fin" - říkám si, že studenti finštiny by měli asi vědět trošičku víc než průměrný Fin, ale je to takový startovní můstek a také fajn na procvičení jazyka vzhledem k tomu, že jde o odpovídání na otázky (které jsou samozřejmě finsky) a následné sbírání bodů. Z nákupů jsme se pak vrátili opět k Mikkovi domů, kde jsem speciálně pro něj nazdobila perník (s tím už jsem nebyla tak spokojená, protože se mi dost klepaly ruce). K perníku přišla káva (v mém případě čaj) a krátké posezení před tím, než jsem se musela vrátit k Lindě. S tou jsme si večer ještě chvíli povídaly a já se přitom snažila trochu začít balit, aby toho na ráno nezbylo tolik. Zároveň na mě padl smutek z toho, že už to všechno končí, i když se musím přiznat, že se domů těším. Byla to přeci jen docela dlouhá doba a rozhodně ne úplně bezproblémová, takže v jistém ohledu jsem ráda, že už je to za mnou.


2018/2019 Žáci ze 7.-8. ročníku v rámci předmětu ZAE navštívili výstavu 100 let česko-slovenské koruny Datum: 10.04 Autor příspěvku: Eva Ševčíková Fotogalerie Externí fotogalerie Vymaž Oprav Vytiskni


jo kdyby něco takového šlo i do pocketbook 622, to bych to využil.


text: Zlatá bula sicilská (lat. Bulla Aurea Siciliæ) je označení pro jednu hlavní nebo soubor tří souvisejících listin, které vydal 26. září 1212 v Basileji budoucí římský král Fridrich II. českému Přemyslu Otakarovi I. Listina především obsahuje privilegium, které potvrzuje dědičnost titulu českého krále a stanovuje jeho volbu na domácí půdě a to, že římský panovník bude volbu jen stvrzovat. Přemysl Otakar ji získal jako odměnu za podporu, již Fridrichovi poskytl pro volbu římským králem. Novodobý název listiny, resp. listin, je odvozen od zlaté buly (kovové pečeti) sicilského krále, která je k dokumentu přivěšena. Fridrich v té době ještě neměl takto slavnostní pečeť římského krále, použil svou pečeť krále jižní Itálie. Obsah prvního privilegia Samotná intitulace basilejského privilegia obsahuje interpretační problém, neboť Fridrich II. se představuje na prvním místě jako „imperator electus“. Tradiční překlad tohoto titulu jako „zvolený císař“ je zřejmě nesprávný, protože v té době Fridrich II. nebyl ještě zvolen. Toto označení využívala ve skutečnosti římská kurie, která tím designovala svého kandidáta na říšský trůn, a proto by se mělo spíše překládat jako „vyvolený“ (budoucí) „římský císař.“ Sicilský král potvrdil Přemyslovci Přemyslu Otakarovi I. královskou hodnost. Důvodem je vděčnost za jeho podporu Fridrichovi II. při zvolení římským králem. Privilegium zřejmě potvrzuje starší výsady, které český panovník obdržel od římských králů Filipa Švábského a Oty IV. Brunšvického, ačkoliv v listině je zmíněn jen první jmenovaný. To je pochopitelné, protože v roce 1212 bylo totiž nevhodné připomínat, že Přemyslovec kdysi podporoval welfskou stranu, soupeřící se Štaufy o prvenství v říši. Jedinečnost Zlaté buly sicilské bývá často spatřována ve skutečnosti, že českému panovníkovi byla královská hodnost přiznána poprvé dědičně. Ve skutečnosti tomu tak ale není. Už privilegium z roku 1158 pro knížete Vladislava II. obsahuje pasáž o dědicích královské hodnosti. Přemysl Otakar I. musel o dědičnost svého království ještě svést tuhý boj. Fridrich II. dále potvrdil, že udělí odznaky královské moci každému, kdo bude zvolen v Čechách. Tím bylo zachováno právo české šlechty na volbu svého panovníka. Přemysl Otakar I. se snažil tento nárok šlechty potlačit, avšak neúspěšně. Českému králi bylo rovněž potvrzeno právo investitury pražských a olomouckých biskupů, přičemž však všechny svobody, které biskupové obdrželi od předchozích římských králů, mají být zachovány. Pravděpodobně se naráží na privilegium, kterým Fridrich I. Barbarossa uznal pražského biskupa za říšského knížete. Český panovník měl být napříště osvobozen od všech povinností vůči říši, až na účast na říšských sněmech, pokud se konaly v Merseburku, Norimberku nebo Bamberku, tedy nedaleko území českého království. Stejně tak v případě doprovodu římského krále na jeho korunovační jízdě do Říma byl český král povinen vypravit 300 jezdců nebo zaplatit 300 hřiven stříbra (náklady na jejich vypravení). K větě o návštěvě sněmu v Merseburku jsou připojena nejasná slova o tom, že „pokud by kníže polský přijal pozvání, mají mu dát průvod, jako někdy jejich předchůdcové, králové čeští činívali.“ Není přesně zřejmé, jaký význam má tato věta v kontextu celého privilegia. Polské záležitosti se ovšem vždy nějakým způsobem prolínaly s osudy českých králů. První český král Vratislav byl korunován i na krále polského. V korunovačním privilegiu Vladislava II. z roku 1158 se dočteme o polském censu, který má být vyplácen českému králi. Není známo, zda tato věta je jen zmateným pozůstatkem historické paměti, či zda Přemysl Otakar I. chtěl roli přímluvce polského knížete na říšském dvoře konkrétně využít. Zlatá bula sicilská garantovala vnitřní nezávislost českého státu a zároveň jeho formálním začleněním do Svaté říše římské nabízela českým králům jako říšským knížatům nové možnosti aktivní zahraniční politiky. Přispěla tak ke zvýšení prestiže českého království ve střední Evropě i k upevnění pozic jeho panovníků jak mezi evropskými vládci, tak na domácím poli. Někteří současní badatelé se na druhou stranu kloní k názoru, že význam Zlaté buly sicilské byl nadhodnocen v 19. století, kdy sloužila jako právní doklad o historickém nároku českého národa na vlastní státnost. Odtud byla tato interpretace přenesena do učebnic a do veřejného povědomí. Přitom stejně důležitými listinami mohla být potvrzení darování královské hodnosti Filipem Švábským a Otou IV. Brunšvickým, která se ovšem nedochovala. Důvody pro budování důležitosti Zlaté buly sicilské byly údajně její majestátní vzhled a důležité místo, které jí ve své panovnické koncepci určil Karel IV., který se tak snažil navázat na starší domácí přemyslovskou tradici. Faktem zůstává, že právní význam Zlaté buly sicilské klesl již roku 1216, kdy byla nahrazena tzv. Zlatou bulou ulmskou, a nezmiňuje ji ani tzv. Zlatá bula melfská z roku 1231, kterou Fridrich II. potvrdil intronizaci Václava I. Originál listiny je uložen v Národním archivu v Praze, fond „Archiv České koruny“, inv. č. 2. Latinský text vydal G. Friedrich v souboru: Codex diplomaticus et epistolaris regni Bohemiae, II, Praha 1912, č. 96, s. 93-94. Další dva dokumenty a problémy s nimi spojené Pojem Zlatá bula sicilská nebo Zlaté buly sicilské, dnes zastřešuje celkem tři listiny, které v Basileji pro (budoucího císaře) Fridricha II. sepsal notář Jindřich z Pairis a které tvoří logický celek. Listina druhá je adresována Přemyslu Otakaru I. a třetí jeho bratrovi Vladislavu Jindřichovi, moravskému markraběti. Obsahem obou je věnování statků a zboží. Nejasná formulace ve třetí listině, kde je Vladislavovi Jindřichovi věnováno a potvrzeno zboží "Mocran et Mocran" se všemi právy a příslušenstvím, je dosud záhadou českého středověku. Mnoho badatelů se snažilo a snaží lokalizovat Mocran et Mocran v Říši jako zahraniční léno. Jiní slovní spojení interpretují jako chybu notáře Jindřicha, neznalého českého prostředí, a v pozadí vidí pojem "markrabství moravské", příp. "Morava a Morava". V této době totiž Přemysl spravuje českou a Vladislav moravskou část českého státu, i když oficiálním centrem zůstává Praha. Další otazníky ohledně souboru tří listin a jejich možná řešení nastínila kniha Martina Wihody, která rozproudila živou výměnu názorů mezi českými a moravskými medievisty. Diskuze na počátku 21. století pokračuje a nezdá se, že by zatím dospěla k nějakým konkrétnějším závěrům. Poznámky Literatura Goll, Jaroslav: K výkladu privilegia Fridricha II. pro království České, Věstník Královské české společnosti nauk, třída filosoficko-historická 1903, s. 1-9. Související články Zlatá bula Obléhání Milána Zlatá bula ulmská Zlatá bula melfská Externí odkazy Zlatá bula sicilská v digitálním archivu Monasterium.net Kritická edice privilegia v CDB II. Znění Zlaté buly sicilské Zlatá bula sicilská Text Zlaté buly sicilské v překladu Pavla Rakouše Zlatá bula sicilská - listina z „nejvzácnějších“ Sicilská Fridrich II. Štaufský České dějiny za vlády Přemyslovců 1212 Historické listiny


text: Vítejte na stránce společnosti Historie naší společnosti se začala psát již v roce 1993 kdy její zakladatelé podnikali jako fyzická osoba pod obchodním jménem JH Print. Od té doby se mnohé změnilo a dlouhá léta praxe upevnila pozici firmy na trhu. Velký nárůst objemů zakázek zastavily až povodně v r. 2002, které firmu v pražském Karlíně téměř zlikvidovaly. Za velkých obětí majitelů firmy a jejich zaměstnanců se započala postupná rekonstrukce objektu v Praze 8 - Libni (již mimo záplavovou zónu) do kterého se firma v létě roku 2003 nastěhovala. I přes úbytek klientů, kteří si v době povodní museli najít nového dodavatele se výroba začala postupně zvyšovat a firma mohla opět investovat do nových technologií. Investice: Naší hlavní činností je tisk papírových i plastových samolepek, elektrostatických fólií (adhesivních nálepek), výroba stíracích losů, potisk deskových materiálů jako např. plastových desek, skla, keramiky apod. Ofsetovým tiskárnám nabízíme celoplošné i parciální uv lakování, laminaci a tisk stírací vrstvy. Tisk provádíme především na moderních automatech Thieme 5020, SPS Stop Zylinder, Komfi Spotmatic. Z dalšího zpracování je to především digitální násek na čtyřech plotterech, výsek, řezání materiálů na dvou řezačkách šíře 115mm, balení do termofólie a kompletační práce.


source: CulturaX

text: Lokty Easton Stealth 65S Senior › HRÁČSKÁ VÝSTROJ › CHRÁNIČE LOKTŮ › Senior (160 a více cm) › Lokty Easton Stealth 65S Senior Varianta Velikost: Senior M - Skladem (890 Kč) Komfortní chrániče loktů z řady Easton STEALTH. Chrániče Easton STEALTH 65S Senior jsou model střední třídy, vhodné pro náročnější hráče, kterým nestačí základní model, ale požadují již vyšší úroveň ochrany i pohodlí. Dojdílná kloubová konstrukce chráničů pro výbornou pohyblivost při zachování výborné ochrany celého loketního kloubu a okolí Perfektní hluboké usazení lokte v chráničích Použití špičkového materiálu EVA v nárazových zónách Anatomicky tvarované chrániče předloktí a bicepsů s plastovými chrániči skvěle kopírují tvar ruky, výborně sedí a zajišťují vynikající ochranu Kvalitní podšívka pro vysoké pohodlí a výborný odvod vlhkosti z těla Zapínání elastickými pásky se suchým zipem Tabulka velikostí pro lokty EASTON Senior Na výšku 160 – 170 cm 165 – 175 cm 175 – 195 cm Správnou velikost zjistíte spolehlivě z uvedené tabulky. Pokud je vaše výška ve středu rozmezí pro určitou velikost, vyberte si tuto velikost. Pokud je vaše výška až na konci uvedeného rozmezí, vyberte si pak spíše velikost o číslo větší.


Obsahuje Note 10 v balení adaptér pro sluchátka? Rozlučte se s konektorem pro sluchátka Po celá léta se očekávalo, že Samsung odpojí konektor pro sluchátka, a nakonec se to stalo. Jiní výrobci se vydali touto cestou ve snaze tlačit na sluchátka Bluetooth nebo zeštíhlit telefon. Samsung konečně udělal skok s Note 10 a Note 10+, protože ani jedno zařízení nemá 3,5 mm konektor pro sluchátka. To znamená, že pokud používáte standardní sluchátka, budete si muset připlatit za 3,5 mm na USB-C adaptér pro sluchátka. Společnost plánuje prodej jednoho ze svých, ale již existuje spousta alternativ. Ve skutečnosti má Samsung zcela nový Adaptér sluchátek USB-C na 3,5 mm k dispozici pro předobjednávku z vlastní webové stránky. Jeden z nich budete moci přímo vyzvednout a budete mít nejlepší scénář vzhledem k odstranění konektoru pro sluchátka. Nevýhodou nutnosti spoléhat se na adaptér je, že nebudete moci používat kabelová sluchátka a nabíjet současně. To znamená, že pokud nezapadnete Note 10 nebo Note 10+ na bezdrátovou nabíječku nebo nepoužíváte průchozí USB-C adaptér, jako je jeden z ESR který vám umožní nabíjet a poslouchat hudbu. Pozoruhodná poznámka 10 Poznámky Společnost Samsung uvedla Note 10 a Note 10+ v srpnu loňského roku, přičemž zařízení jsou k dispozici od téměř každý maloobchodník můžete myslet. Standardní Note 10 je dodáván s 6,3-palcovým Infinity displejem, zatímco Note 10+ je vybaven 6,8-palcovým Infinity displejem, který bude skvělý pro vaše herní relace nebo flákání Netflix. Tato zařízení jsou napájena čipovou sadou Snapdragon 855 a mají buď 8 GB nebo 12 GB RAM a základní úložiště 256 GB. To v kombinaci s baterií 3500 mAh nebo 4300 mAh vytvoří kombinaci, která je ve světě smartphonů prakticky bezkonkurenční. Přestože byly Note 10 a Note 10+ uvedeny na trh v létě roku 2019, obstály docela dobře. To platí dokonce i po vydání Sestava Galaxy S20, protože ve vlajkové lodi Samsungu do roku 2020 je jen několik upgradů, ale za mnohem strmější cenu. Navíc se jedná o dva nejnovější telefony Samsung, které sportují populární pero S Pen, které se může hodit, dokonce i pro ty, kteří si nemyslí, že jsou pro ně hodně užitečné. Amazon nabízí ad-dotované verze populárních lev... The LG G6 byl jedním z nejvíce nedoceněných tel... Díky nastavení duální kamery a velké nároky na ... Samsung ve spolupráci se společností Google umožňuje podporu RCS pro více telefonů Galaxy, společnost oznámila na konci dubna.„Společnost Samsung přináší podporu chytrých komunikačních služeb (RCS)... V dubnu tohoto roku společnost Samsung oznámil že spolupracovala se společností Google na podpoře vyhledávacího giganta RCS Chat implementace do telefonů Galaxy. Téměř o osm měsíců později společno... Chytré hodinky mohou být elegantní, ale také vyžadují hodně údržby. Mluvíme o bateriích, které vydrží maximálně hodiny nebo možná dny. Často je třeba je připojit k Wi-Fi nebo Bluetooth nebo k aplik...


text: Zdeněk Liška (16. března 1922 Libušín<ref>Procházka Petr (2015). Mistr kontrastů Zdeněk Liška. https://www.magazinuni.cz/hudba/mistr-kontrastu-zdenek-liska/</ref> – 13. července 1983 Praha) byl český hudební skladatel, který se věnoval především filmové hudbě. Biografie a tvorba Pocházel z muzikantské rodiny a už v dětství projevoval značný hudební talent. V roce 1944 absolvoval pražskou konzervatoř v oboru skladba a řízení, krátce působil jako dirigent amatérské filharmonie ve Slaném (1944–1945). Po válce začal působit jako hudební skladatel ve studiu krátkého filmu ve Zlíně. Jako první jej proslavila jeho hudba k filmu Vynález zkázy Karla Zemana, který byl natočen v roce 1958 coby vpravdě objevná – autor zde používá postupy, o kterých by se dalo říci, že se jedná o první sofistikovanou „industriální“ hudbu dávno před vznikem této kategorie. Řadě významných českých i slovenských filmů, svým osobitým hudebním rukopisem přispěl výrazně k jejich umělecké velikosti. Výrazně múzický charakter tak dostaly díky jeho hudbě například filmy Marketa Lazarová a Údolí včel Františka Vláčila, či Spalovači mrtvol Juraje Herze anebo Ovoce stromů rajských jíme Věry Chytilové. Liška úzce spolupracoval se scenáristy, a často požadoval změny střihu filmu, dlužno podotknout, že ke zdaru věci. Liškova hudba je i při zběžném poslechu rozeznatelná pro své konstanty k nimž patří nápodoba hudby flašinetů a hracích automatů, častá instrumentace sborů, žesťů, amplifikovaných kytar či rozsáhlé baterie bicích nástrojů a perkusí anebo efektování mnohonásobnými delayi. Experimentální zvukový charakter partitur Zdeňka Lišky se i díky ve filmu nutným aluzím na různé hudební styly blíží tehdejší hudební avantgardě postmodernismu, například hudbě Alfreda Schnittke anebo dobovým zvukovým experimentům popové psychedelické hudby (Beatles). Liškovými uměleckými vrcholy jsou kromě uvedených titulů hudby např. oskarovému filmu Obchod na korze, a dále například k filmům Ďáblova past, Vtáčkovia siroty a blázni, Stíny horkého léta, Signum laudis aj. Liška byl neobyčejně plodným tvůrcem, jako autor se uplatnil ve více než sto šedesáti celovečerních filmech a čtyřech stech filmech krátkometrážních a středometrážních. Věnoval se také hudbě scénické (Karlínské divadlo, Laterna Magika – za hudbu pro Kinoautomat na světové výstavě Expo 67 v Montrealu se společně s Radúzem Činčerou a Jaroslavem Fričem stal laureátem státní ceny) a televizní (seriál Hříšní lidé města pražského, Třicet případů majora Zemana). V roce 2000 uvedla Česká televize dokument o jeho životě a díle s názvem Zdeněk Liška (rež. Petr Ruttner), v roce 2017 dokument Hudba Zdeněk Liška (rež. Pavel Klusák). Film {{sloupce|šířka = 30em| 1950: Pára nad hrncem 1952: Poklad Ptačího ostrova 1953: Z Argentiny do Mexika 1953: Afrika I a II 1956: Míček Flíček 1957: Tam na konečné 1957: Nové světy (výběr archivní hudby) 1958: Vynález zkázy 1958: Muž mnoha tváří 1959: Probuzení – režie: Jiří Krejčík 1959: Kam čert nemůže 1960: Vyšší princip 1960: Holubice 1960: Laterna magika II. 1961: Baron Prášil 1961: Ďáblova past 1961: Labyrint srdce 1961: Spadla s měsíce 1961: Muž z prvního století 1961: Je-li kde na světě ráj 1962: Půlnoční mše 1963: Cesta hlubokým lesem 1963: Tři zlaté vlasy děda Vševěda 1963: Ikarie XB 1 1963: Smrt si říká Engelchen 1964: Čintamani a podvodník 1964: Obžalovaný 1964: Jak dělat podobiznu ptáka 1965: Obchod na korze 1965: Sběrné surovosti 1966: Poklad byzantského kupce 1966: Lidé z maringotek 1966: Anděl blažené smrti 1967: Údolí včel 1967: Zmluva s diablom 1967: Útěk 1967: Marketa Lazarová 1968: Spalovač mrtvol – režie: Juraj Herz 1968: Čest a sláva – režie: Hynek Bočan 1968: Maratón 1969: Adelheid 1969: Vtáčkovia, siroty a blázni 1969: Touha zvaná Anada 1969: Ovoce stromů rajských jíme 1970: Partie krásného dragouna 1970: Medená veža 1971: Smrt černého krále 1971: Pěnička a Paraplíčko 1971: Orlie pierko 1972: Štědrý večer pana rady Vacátka 1972: Vlak do stanice Nebe 1972: Ukradená bitva 1973: Pověst o stříbrné jedli 1973: Hriech Kataríny Padychovej 1974: Kto odchádza v daždi 1974: Poslední ples na rožnovské plovárně 1974: Jáchyme, hoď ho do stroje! 1975: Tak láska začíná 1975: Nevěsta s nejkrásnějšíma očima 1976: Dým bramborové natě 1976: Smrt mouchy 1976: Odysseus a hvězdy 1976: Malá mořská víla 1977: Volání rodu 1977: Na Veliké řece 1977: Osada Havranů 1977: Stíny horkého léta 1977: Příběh lásky a cti 1977: Hodina pravdy 1978: Silnější než strach 1978: Kulový blesk 1978: Čekání na déšť 1978: Setkání v červenci 1979: A poběžím až na kraj světa, režie: Peter Solan 1979: Smrť šitá na mieru 1980: Signum laudis 1981: Kam zmizel kurýr }} Televize 1965: Ze života hmyzu (TV záznam divadelního představení Národního divadla v Praze) 1968: Spravedlnost pro Selvina (TV film, režie: Jiří Weiss) 1968: Hříšní lidé města pražského (TV seriál) 1970: Jen rozdělat oheň (TV film) 1973: Duhový luk (TV seriál), režie: Josef Mach 1974: Haldy (TV seriál) 1974: 30 případů majora Zemana (TV seriál, 1974–1979) Ocenění díla 2011 – Cena Ministerstva kultury za přínos v oblasti kinematografie a audiovize – 27. října 2011 in memoriam Odkazy Poznámky Reference Související články Karel Zeman Externí odkazy Článek na webu Cinemania – Skladatelé filmové hudby Čeští skladatelé filmové hudby Skladatelé klasické hudby Čeští hudební skladatelé Narození v roce 1922 Úmrtí v roce 1983 Narození 16. března Úmrtí 13. července Narození ve Smečně Úmrtí v Praze Muži


Brands – MobilMania.cz Přečtěte si o tématu Brands. Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam článků souvisejících s tématem Brands, které hledáte. Najdete zde články, fotografie i videa k tématu Brands. Anglickí predajcovia - neodolateľná (?) ponuka (0) Greetings from Poland :) (7) K700i: VODAFONE schéma (16) Podobná témata: Rendery, Marketing, Ransomware, Čtečka otisků v displeji, Gionee, Duální selfie, Galaxy, Prodejny, Samsung Galaxy S9, Příslušenství, Lenovo, Vernee, Bezdrátová sluchátka, Huawei Mate 8, Huawei Ascend Mate, Samsung Galaxy Tab S4, Čtyřnásobný fotoaparát, Optický zoom, Nomu, AMOLED


Vrstvený koláč s tvarohem recepty, fotografie a články - Receptnajidlo.cz Vrstvený koláč s tvarohem recepty, fotografie a články Vše co jste chtěli vědět o Vrstvený koláč s tvarohem . Ať už je to recept, článek nebo fotografie týkající se Vrstvený koláč s tvarohem, tak jistě skvěle poslouží jako inspirace pro přípravu nebo zdroj informací o Vrstvený koláč s tvarohem. Přejeme příjemnou zábavu. ...může být třeba celer. Velice oblíbeným salátem je Vrstvený salát, který má různé podoby, jeden z receptů ... najdete zde: Vrstvený salát s ananasem. Saláty k rychlé spotřeběJá ... zálivkou, neutrálně bílý zelný salát a lákavý vrstvený salát s pórkem, kukuřicí a celerem. A který z... Když nikde, tak na internetu budou Vrstvený koláč s tvarohem recepty


13. 8. 2010 Mafia 2 - demo V roce 2002 jsme se dočkali vskutku revolučního počinu firmy Illusion Softworks. Hra Mafia se po Hidden and Dangerous stala druhou "velkou" českou hrou, která se proslavila i za velkou louží. A právem. Jedinou schopnou konkurencí v té době bylo pouze GTA3, které sice předběhlo svou dobu, ale v odlišném smyslu, než Mafie. Tam, kde GTA3 bavilo absurdní brutalitou, nevídaným sandboxem a komickou nadsázkou, Mafie bodovala filmovou atmosférou, smyslem pro detail a špičkovou grafikou. Přestože asi nemá smysl polemizovat o celkové popularitě obou titulů, faktem zůstává, že obě hry mají dodnes co říci ve společném žánru. V roce 2007 bylo oznámené dlouho očekávané pokračování Mafie. O rok později vychází ale i GTA4 a ihned vyvstaly otázky na téma: Co na to Mafia 2? O odstavec výše jsem se pokusil shrnout, v čem excelovala Mafia ve své době. Jenže právě GTA4 dokázalo, že už studio Rockstar dospělo a že bezduché (a nebezpečně zábavné) pobíjení prostitutek již nebude to, co se vám při zkratce "GTA" vybaví na prvním místě. Neboli - to, co činili Mafii výjimečnou, se nyní rázem vyrovnalo. Ale to není důvod ke smutku. Mezi Mafií a GTA4 uteklo šest let a do vydání dvojky bylo tehdy "daleko". Uměl jsem si představit, že "bude stačit jen okopírovat to nejlepší z GTA4" a dodat k tomu dávku nápadů, které opět odliší oba tituly pro fanoušky obou táborů (i když se mi zdá, že jde o jeden a týž tábor). Neviděl jsem v tom žádný problém a první trailery naznačovaly, že minimálně z hlediska filmařského hlediska se pořád máme na co těšit. Vydávat demo na sandboxovou hru je vždy problematické, ale jako ukázka grafiky, ovládání a stylu hraní to jistě stačí i na omezené ploše v omezeném čase. Čili konkrétně příběh a jeho podávání, charaktery nebo možnosti rozvoje nyní nemůžu posoudit. Většinu ostatních herních prvků ale ano. Demo jsem zkoušel na PC (s vypnutým limitem na čas, abych prostudoval co nejvíce detailů) a na PS3. Ta se krom zna 1000 telně horší grafiky v zásadě ale neliší, takže se přidržím PC verze. Ihned po spuštění na mne dýchla specifická atmosféra, ze které jsem poznal, že hraju Mafii. Za tohle si 2K Games Czech zaslouží bod. U série her s modifikovaným enginem, jako je například Renderware v případě GTA, je podobnost herní atmosféry pochopitelná. Ale po osmi letech udělat engine nový se zachováním "původní" atmosféry - to se mi líbí. Vůbec celá grafika působí velice dobře, na mé již zastarávající 8800GT jede na plné detaily (minus fyzika) v naprosté plynulosti při nativním rozlišení mého displaye 1280x1024. Destrukční model aut, chování aut na silnici, doprovodná hudba nebo prupovídky moderátorů rádia - to vše je zvládnuté velice dobře. Právě u studia těchto detailů mi začalo docházet, jak moc je zasazení do 50tých let atraktivní. Černoši neměli žádná práva, kouření tabáku bylo pořád zdravé a na prohibici se dalo dobře vydělat (UPDATE: Nedalo! Pavello správně upozornil, že prohibice skončila v roce 1933, takže si musíme vymyslet něco jiného. Třeba otrokářství). Až na průměrný dabing v anglické verzi se mi hra začala líbit. Ukázková mise je ale na můj vkus špatně volená. Užijeme si trochu té toporné střelby, kde ovšem oceňuji automaticky se doplňující zdraví se snižujícím se maximem - to je dobrá metoda. Krycí systém je ale těžkopádný, nepřátelé se nesnaží o žádnou taktiku jenom hnijí na jednom místě, dokud je nerozstřelíme. Účinek zbraní je dle předpokladu celkem uvěřitelný, ale samotná střelba mi přišla nudná. Úlomky zdiva a dalších částí prostor sice navozuje dobrou atmosféru, ale nějak mne nebavilo čekat v krytu a ustřelovat hlavy chudákům, kterým někdo importoval skripty z Operation Wolf (a ještě jim svázal nohy). Bojím se, že v plné verzi hry tomu nebude příliš jinak. Jízda po městě je díky fyzikálnímu modelu aut typicky "Mafiácký", na klávesnici je to samozřejmě slabší, než na gamepadu, ale po zapnutí realismu mne začaly dnes již veteránské káry bavit. Na druhou stranu jsem si nemohl nevšimnout, že z auta nelze za jízdy střílet, že umělá inteligence chodců je rušivě podivná, že samotní spoluautomobilisté postrádají pud sebezáchovy a také to, že policii jde setřást až moc snadno a velice rychle, takže nakonec se z oné jízdy stala po chvíli kulisa. A opět - bojím se, že v plné verzi hry tomu nebude příliš jinak. Při zkoumání detailů se mi zalíbilo zavedení řady drobností (a už si bohužel nepamatuji, které z nich byly již v původní Mafii). Zvyšování maximální hodnoty zdravíčka ve fast foodech, popíjení piva, podplácení policie za menší přestupky, tankování paliva, opravování motoru pod kapotou, tuning auta, kupování oblečení a také extrémně agresivní domobrana (kdy každý civilista vytáhne v ohrožení bouchačku) - tyto drobnosti se mi líbí, vytváří tak živější svět. Některé tyto drobnosti bych zavedl do standardu žánru od dnešního data. Nabízí se otázka, v čem je tedy problém. Většina mé kritiky by se dala shrnout do konstatování, že autoři použili veškerý svůj um na charaktery a příběh a nezbyl jim čas - či to prostě nebyl záměr - převzít standardní prvky žánru. Jenže takto postavená argumentace by znemožnila jakoukoliv konstruktivní kritiku a proto se na hru musím podívat zpříma. Po bezmála pěti letech vývoje jsme se dočkali (zatím demoverze) hry, o které první recenze tvrdí, že s průměrným hodnocením 8/10 poskytne deset hodin zábavy. Je to hodně nebo málo? Podle mne je to prostě málo. Gameplay se prakticky nezmění a bude-li ho cca 7 hodin čistého času (odhaduji 3 hodiny animaček), tak není důvod k jásotu. (Dokonce se objevily n 1000 arážky, zda nevyjde crack na plnou verzi hry, která odbourá časový limit 10ti hodin...). A pokud se autoři opravdu pochlapili a vymysleli skvělý přáběh, který těch sedm herně průměrných hodin vyzvedne nad mraky (což je přesně věc, kterou z dema usoudit nelze), takže si nakonec Mafia 2 odnese hodnocení 8/10 v průměru - znamená to, že méně není vždy více. Nerad podléhám pesimismu, ale hratelná ukázka mne přesvědčila ke zrušení předobjednávky PS3 verze. Jednak je port graficky dost odfláklý, ale hlavně jsem ztratil chuť se na hru těšit. Až bude ve slevě, koupím si ji jistě. Ale to nebude samozřejmě s českým dabingem, který je jedním slovem tragikomický. Hrát v partě s Homerem Simpsonem, přičemž všichni hovoří špatně česky - na to opravdu nemám náladu. Claven celkem trefně poznamenal, že mnohem lepší by bylo přes originální anglickou stopu pouštět dabing jedním hlasem, ála VHS filmy z osmdesátých let. Přiznaná nadsázka by odvedla lepší práci, než tento výsměch. Mafia 2 se v současném okamžiku v mých očích stává chudým příbuzným GTA4. Něco jako počátkem devadesátých let Tajemství Oslího Ostrova proti Monkey Islandu. Na první pohled vypadá vše skoro stejně dobře, ale po rozehrání zjistíme, že opravdová kvalita je jinde, byť snahu nelze upřít. Bohužel, devadesátá léta jsou nenávratně pryč a Mafii 2 nezachrání konstatování, že to dělali Češi. Nepochybuji ale, že skalní fanoušci na hru nedají dopustit. Není tajností, že hodně českých ne-hráčů na první Mafii s láskou vzpomínají a na dvojku se těší (už od roku 2002). A vnutit GTA4 jim nejde. Uvidíme, jak to dopadne s plnou verzí, pokud se k ní dokopu. Z hlediska atmosféry samotné hry jí dávám pořád šanci. 2 komentáře: Mam z dema podobny pocit, ale tesit jsem se neprestal. Nejvic me ale zarazi to absolutne debilni ovladani na ps3, proc se strili R2? Ktery idiot to proboha vymyslel? Za cesky dabing bych tem "hercum" ukopnul prehazovacku.OdpovědětVymazat Střelba na dualshocku pomocí L2R2 je téma na delší diskuzi, ale ano, je to na pytel. U XBOXu je to OK...OdpovědětVymazat


Peru volí prezidenta a Světlá stezka se probudila. Povraždila šestnáct lidí - Českolipský deník Peru volí prezidenta a Světlá stezka se probudila. Povraždila šestnáct lidí Sociální očista. Tak teroristická organizace Světlá stezka nazývá podobné masakry. Podle peruánské armády zaútočila minulý týden na jednu z vesniček jihovýchodně od hlavního města Limy v chudé oblasti, kde se pěstuje především koka. Vojenští vyšetřovatelé na místě našli šestnáct těl, včetně dvou dětských, všechny byly zastřeleny. Některé oběti byly částečně spáleny. Peruánští kandidáti na prezidentský post Keiko Fujimori a Pedro Castillo | Foto: ČTK/AP/Martin Mejia „Lidé Peru. Bojkotujte buržoazní volby. Toto není váš boj. Vhazujte prázdné nebo chybně vyplněné volební lístky!“ bylo napsáno na letácích, které byly nalezeny ve vyvražděné vísce a jež sdílely místní média na sociálních sítích. Maoistická Světlá stezka zatím odpovědnost za útok nepřijala. Druhé kolo prezidentských voleb se v zemi uskuteční 6. června. Prozatimní prezident Francisco Sagasti na Twitteru oznámil, že nařídil posílení a další rozmístění armádních hlídek a policie v inkriminované oblasti. „Tento teror nezůstane nepotrestán“. Oba prezidentští kandidáti - socialista Pedro Castillo i kandidátka konzervativců Keiko Fujimoriová - útok odsoudili, informovala CNN. Castillo již dříve během kampaně musel vyvracet útoky konkurentů, že má spojení na Světlou stezku či Movadef, což je další místní ultralevicová bojůvka, která se Stezkou spolupracuje. V Izraeli se rýsují změny. Krajní pravice podpoří návrh na vládu bez Netanjahua Tragický incident přišel ve zvlášť pro tuto Latinskoamerickou zemi obtížné době. Peru se vzpamatovává z nejvyšší pandemické míry úmrtnosti na obyvatele a řady korupčních skandálů. K prvnímu kolu šli Peruánci v dubnu a o víkendu si vyberou již svého pátého prezidenta země za pouhé čtyři roky. Hlasování je sice v zemi povinné, ovšem podle průzkumu Institutu peruánských studií (IEP) pro místní deník La Republica více než čtvrtina voličů před prvním hlasováním hodlala svůj hlas volební lístek vhodit do urny nevyplněný Navíc i přes povinnost byla podle Národního volebního úřadu (ONPE) volební účast v prvním kole voleb jen 70,2 procenta. Prezident Sagasti uvedl, že krvavý incident nebude mít na nadcházející hlasování žádný vliv. „Nijak to pořádání voleb neohrožuje. Policie i armáda zajistí klidný průběh, stejně jako tomu bylo během kampaně a v prvním kole,“ uvedl pro státní tiskovou agenturu Andina. Světlá stezka, ve španělštině Sendero Luminoso, je maoistická povstalecká skupina, která vrchol své činnosti měla v 80. a 90. letech minulého století. Její vliv se začal vytrácet poté, co byl v roce 1992 její zakladatel a profesor filozofie Abimael Guzman, známý jako Soudruh Gonzalo, zajat a odsouzen k doživotní. Partyzánská skupina vyhlásila válku peruánské vládě v roce 1980, z Peru chtěl vytvořit komunistický stát. Provedla kvůli tomu řadu teroristických útoků, při nichž podle oficiálních údajů zahynulo během 20 let přes třicet tisíc Peruánců. Dalších třiceti tisíc pak zahynulo kvůli boji se Stezkou rukou vládních i jiných polovojenských skupin, napsala ve své zprávě v roce 2003 vládní vyšetřovací komise. Na venkově a ve středním a jižním Peru, kde byli komunističtí povstalci nejsilnější, útočila Světlá stezka především na vládní představitele, úředníky, management státních zemědělských firem, majitele podniků a dokonce i proti místním rolníkům, kteří se postavili proti partyzánům. Skupina ale zaútočila i ve hlavním městě. Její bombové atentáty vyřadily perskou elektrickou přenosovou soustavu, což způsobilo masivní výpadek proudu v celé Limě. Výbušniny odpálili rebelové i v limských továrnách, poblíž vládních úřadů či uvnitř politického ústředí vládnoucí strany. Odpálení auta naloženého výbušninami v luxusní ulici Tarata pak bylo vůbec nejkrvavějším útokem Světlé stezky v peruánské metropoli. Zahynulo při něm 155 lidí. Keiko Sofía Fujimori Higuchi,


text: Takže jaký je stav GNOME 3 v jiných distribucích? Archlinux ho ve verzi 3.0.2 nabízí i s řadou rozšíření v repozitářích extra, v Debianu se stále nachází v repozitáři experimental a jak nám ukázal např. Lukáš Závodný, tak funguje i v Gentoo. V Ubuntu ho však lze „rozchodit“ také. Budoucí verze 11.10 „Oneiric Ocelot“ ho již nabízí v repozitáři universe, pro 11.04 „Natty Narwhal“ jsou dostupné PPA zdroje. Funkční GNOME 3 se mi podařilo nainstalovat z PPA repozitáře GNOME 3 Týmu. Ten si přidáte v terminálu příkazem sudo add-apt-repository ppa:gnome3-team/gnome3 nebo jako root přidáním řádky deb http://ppa.launchpad.net/gnome3-team/gnome3/ubuntu natty main do souboru /etc/apt/sources.list . Poté zbývá spustit v terminálu sekvenci příkazů sudo apt-get update sudo apt-get dist-upgrade sudo apt-get install gnome-shell a je hotovo. Stačí restartovat prostředí, popř. rovnou celý systém. Dlužno dodat, že instalace GNOME 3 pravděpodobně znemožní další spuštění původního prostředí Unity. Nevýhodou tohoto repozitáře je neaktuálnost některých komponent GNOME 3 a absence všech doplňků GNOME Shellu. I to však lze řešit. Pro tento případ je zde PPA repozitář „ricotz“ od Rica Tzschichholze.I tento zdroj přidáte doplněním řádky deb http://ppa.launchpad.net/ricotz/testing/ubuntu natty main do /etc/apt/sources.list. Následně opět musíte aktualizovat seznam zdrojů, provést upgrade a instalovat rozšíření podle chuti. sudo apt-get update sudo apt-get upgrade sudo apt-get install gnome-shell-extensions Ani tento repozitář však zdaleka neobsahuje všechna dostupná rozšíření. Alespoň v době, kdy jsem je testoval, tomu tak nebylo. Doplňky, které si stáhnete ručně, tedy bez pomoci správce balíčků, nainstalujete jejich rozbalením z archivu do adresáře ~/.local/share/gnome-shell/extensions. Poté zbývá jen restartovat prostředí. Můžete se odhlásit a přihlásit, nebo vyvolat Launcher (alt+f2) a spustit příkaz „r“. Jak Finnbarr Murphy sám upozorňuje, řada rozšíření nemusí hned na poprvé fungovat. Finbarr však v README, které je součástí každého rozšíření, uvedl jednoduché řešení. V souboru metadata.json stačí přepsat „shell-version“:[„3.0“] na verzi vámi instalovanou. Tedy pravděpodobně již 3.0.2. Toto rozšíření připojí k textu Activities, česky Činnosti, ikonu distribuce. Přesněji se pokusí přidat ikonu Fedory. V Ubuntu je potřeba editovat extensions.js. Řádek icon_name: 'fedora-logo-icon' přepište na icon_name: 'ubuntu-logo-icon'. Obdobné to bude, předpokládám, i u jiných distribucí. S applicationsbutton obohatíte panel o nabídku aplikací. Není co dodat. Snad až na to, že může dojít ke stejnému problému s ikonou distribuce, jako u activitiesbutton. Řešení je úplně stejné. Rozšířením gnote přesunete ikonu správce poznámek gnote z oznamovací oblasti shellu do tray lišty. Tedy k ostatním ikonám v pravém horním rohu. Jak se můžete dočíst na live.gnome.org, lookingglassbutton zastupuje funkci debuggeru a inspekčního nástroje. Kromě chyb nabízí i zobrazení seznamu oken a instalovaných rozšíření. Oba doplňky, placesbookmarks i iconplacesbookmarks, přidávají do panelu ikonu umístění. Jediný rozdíl mezi těmito dvěma rozšířeními je absence veškerých ikon u placesbookmarks. Pokud chcete editovat umístění, na která mají rozšíření odkazovat, pohrejte si se záložkami Nautilu. Tato rozšíření upravují systémovou nabídku panelu. Noim odstraňuje oddělovače a IM nabídky a současně nahrazuje jméno uživatele ikonou. Poweroptions permanentně přidává do nabídky možnost „Vypnout“. První z těchto rozšíření přesunuje hodiny na pravou stranu panelu, druhé z panelu odstraňuje ikonu zpřístupnění a třetí dělá to samé, ale s grafickým efektem při vyvolání Aktivit, Činností chcete-li. Simplecalendar je v podstatě totožný s původním kalendářem Shellu, pouze nezobrazuje poznámky. Startofweek je jedním z rozšíření, kde uživatel chtě nechtě musí sáhnout do zdrojového kódu. Pomocí tohoto doplňku lze nastavit, kterým dnem má začínat kalendářní týden. V extension.js stačí zvolit správné číslo v řádku „const START_OF_WEEK = 2;“. Jednička pro neděli, dvojka pro pondělí, ... a tak dále a tak dále. Rozšíření panellaunchers přidává do panelu ikony rychlého spuštění. V podstatě se chová jako launcher dashe, jen je umístěn na panelu. Workspaces zobrazuje jednoduchý přepínač ploch v tray liště a righthotcorner přináší aktivity i do pravého horního rohu. Posledním rozšířením od Finnbarra, které bych rád zmínil, je weather. Pro plnou funkci tohoto rozšíření je potřeba, abyste si na stránce www.worldweatheronline.com vygenerovali svůj weather API klíč. K tomu stačí vyplnit „nějaké“ jméno a svůj e-mail. Na ten vám bude zaslán váš klíč, který poté společně s městem, o jehož počasí si přejete být informováni, zapíšete do souboru extension.js. Příklad: // configuration const MUNITS = 1; // See the README 0 – Imperial units, >0 – SI (Metric) units const ZIPCODE = 'prague'; // See the README Enclose in single quotes const WEATHERDATA_KEY = 'váš_kód_který_obdržíte_mailem'; // See the README Enclose in single quotes Další „várka“ pluginů se nachází v distribučních repozitářích. Aplikace určená pro tzv. „pokročilé“ úpravy vzhledu (kterými jsou prosté změny GTK+ motivů, iconsetů, fontů, rámů oken, ...) GNOME 3. Pomocí této aplikace lze povolit zobrazení ikon a souborů na ploše i ovládat některé z dalších distribučních rozšíření Shellu. Alternativa k rozšíření themeselector od Finbarra, které jsem nezmínil, protože zprovoznění user-theme-extension je dle mě mnohem jednodušší. Po jeho nainstalování správcem balíčků (yum instal gnome-shell-extension-user-theme), stačí nakopírovat libovolný motiv vzhledu pro Shell do adresáře ~/.themes a poté ho nastavit v aplikaci GNOME Tweak Tool. Lze použít i motivy z themeselectoru. Permanentně viditelný postranní panel. Zobrazuje to samé, co launcher dashe. Drive menu je v podstatě správce přípojných zařízení v tray. Places menu je alternativa k iconplacesbookmarks od Finnbarra s tou výhodou, že dokáže pracovat i s přípojnými zařízeními. Takže kombinuje iconplacesbookmarks s drive menu. Rozšíření windowsNavigator umožňuje vybírat mezi okny v overlay módu klávesnicí. Vždy, když si zobrazíte všechna okna v aktivitách a zmáčknete Alt+F1, zobrazí se u každého okna číslo. Daným číslem na numerické klávesnici pak zvolíte správné okno. Native-windows-placement se také týká overlay módu, neboli zobrazení všech oken v aktivitách. Ovlivňuje umístění oken. Ta se nyní nerovnají rovnoběžně, ale řekněme nahodile. Standardním zobrazením oken při přepínání zkratkou Alt+Tab jsou ikony aplikací. Toto rozšíření je nahrazuje náhledy celých oken. V repozitářích Fedory jsou k dispozici ještě rozšíření alternative-status-menu, které ma totožný účel jako poweroptions od Finnbarra, a auto-move-windows, pomocí kterého můžete přiřadit plochy jednotlivým aplikacím. Příklad konfigurace najdete na live.gnome.org. V PPA repozitářích Ubuntu je k dispozici i rozšíření pro propojení Gajimu s IM statusy v systémovém menu shellu. Rád bych se zmínil i o třech dalších rozšířeních, dvě jsou z githubu a jedno jsem našel náhodou. První z nich je další weather extension, další dva slouží k monitorování systému. Velmi komplexní sysmonitor s množstvím možností nastavení. Zobrazuje vytížení sítě, procesoru, paměti, obsazení disku včetně swapovacího oddílu a to jak v procentech, tak i pomocí grafů. Odkaz ke stažení i s návodem k instalaci opět na githubu. Toto rozšíření není nijak extra „nacpané“ funkcemi. Jedná se jen o jednoduchý monitor teploty procesoru. Instalace je opět založena na rozbalení archivu do adresáře ~/.local/share/gnome-shell/extensions a restartování Shellu. Poslední rozšíření, které představím, je hudební menu Mediaplayers. To pravděpodobně mělo za vzor sound menu známé z posledních verzí Ubuntu. Jedná se o rozšíření umožňující ovládat hudební přehrávače jako Banshee, RhythmBox, Clementine a Quodlibet. Ve spojení s Bansheem je však jeho funkčnost nejkvalitnější, protože pro něj byl primárně určen. U ostatních přehrávačů se může sem tam chovat podivně. Mediaplayers se taktéž nachází na githubu, instalace spočívá ve spuštění těchto dvou příkazů v terminálu: git clone https://github.com/Caccc/Gnome-shell-extension-Mediasplayers.git cp -r Gnome-shell-extension-Mediasplayers/mediasplayers@ycdref ~/.local/share/gnome-shell/extensions/ Nástroje: Tisk bez diskuse Tiskni Sdílej:


Pokud se prokáže, že Madsen Wallovou zabil, prokuratura bude usilovat o trest doživotí. Obvyklý trest za vraždu je v Dánsku 15 až 17 let.


KontaktReklamační PodmínkyObchodní PodmínkyDodací a Platební PodmínkyVirtuální ProhlídkaFacebookPřihlášeníRegistraceČeskySlovenskyEnglishNevíte si rady? Zavolejte nám na tel.: +420 414 12 02 08Hledat0produktůza 0 Kčpřejít do košíkuSony PlayStationKvětnová akce se SonyElektronická distribucePSNHry - PS4DLC - PS4Body - PS4PS3PS VitaPlayStation 4HryKonzolePříslušenstvíPlayStation VRPlayStation VRPlayStation 3HryKonzolePříslušenstvíPlayStation 2HryKonzolePříslušenstvíPlayStation VitaHryKonzolePříslušenstvíSony PSPHryKonzolePříslušenstvíRetroMicrosoft XboxXbox OneHryKonzolePříslušenstvíXbox 360HryKonzolePříslušenstvíRetroNintendoSwitchHryKonzolePříslušenstvíWii UHryKonzolePříslušenstvíWiiHryKonzolePříslušenství3DS a 2DSHryKonzolePříslušenstvíDSHryKonzolePříslušenstvíRetroPC hry a příslušenstvíHry pro PCDigitální distribuceSoftwareAntiviryOperační systémyKancelářské aplikaceGrafika a designEditace videaVýukové aplikaceHerní PříslušenstvíVolantyHerní sedadlaGamepadyJoystickyKlávesnice a myšiReprosoustavySluchátkaWeb KameryBrašny a pouzdraApple Mac OSHrySoftwareHerní PříslušenstvíSpotřební elektronikaTablety a příslušenstvíTabletyPříslušenství k tabletůmRetro herní konzoleMobilní telefonypříslušenství k mobilním telefonůmMobilní telefonyMP3 přehrávačePřenosné pamětiSD kartyUSB FlashPřenosné HDDxD kartyM2 kartySíťové prvkyKabelyHDMIDVIVGASCARTNapájecí kabelyAudio - videoPřechodky, rozdvojky, přepínačeSíťové kabelySpotřební MateriálObaly CD/DVD/BDBaterieNabíječkyZáznamová médiaDoprodej - neaktuální zbožíSpolečenské hryKaretní hryMagic the GatheringStar WarsPokémonPán PrstenůObaly a doplňkyBangWorld of WarcraftYu-Gi-Oh!Wizards of MickeyPoker a doplňkyMunchkinPuzzleStolní hryArkham HorrorAxis and AlliesBattleloreCarcassonneDescentDixitHra o TrůnyHrací kostkyMah-YongOsadníci z Katanuostatní DeskovéProroctvíWarcraftWorld of WarcraftRodinné hryCestovní hryHry na hrdinyDračí doupěDungeons & DragonsThe Lord of The RingsMiniaturyAxis and AlliesStar WarsGames WorkshopŠachy a Šachové PCBlu-RayCelovečerní filmySeriályHudební a koncertyDokumentárníMerchandiseDronyFigurkyDisney InfinityUbisoftAmiiboSkylandersMinecraftTelevizníOstatníHrnky, skleničkyLEGOBudíkyTaškyTričkaPánská tričkaDámská tričkaDětská tričkaČepiceZimní čepiceKšiltovkyKlíčenky, náramky a ostatníPeněženkyPlakátyMicrosoft Xbox»Xbox 360»Hry»Operation Flashpoint: Dragon Rising (X360)Operation Flashpoint: Dragon Rising (X360)Vaše cena s DPH249 KčVaše cena bez DPH206 KčksKoupitZa nákup tohoto produktu lze získat:498 bodůTento produkt lze získat za:24 900 bodůDostupnost:Skladem > 5 ksKdy zboží obdržím, pokud nyní objednám?Osobně v Mostě:dnesPřepravní společností:pondělí 29.5 Kód026914Záruka24 měsícůHlídat cenuPřidat k porovnáníPotřebujete poradit?Doporučit známémuVytisknoutAlternativní produktyGhost Recon: Advanced Warfighter 2 (X360)Skladem 4 ks299 Kč247 Kč bez DPHVideoPopis Parametry a specifikace Herní žánrStřílečkyJazykové verzeAnglická verze (dabing), Anglická verze (text), Anglický obal a manuálDoporučený věk18+Vlastnosti hry1 hráč (pouze) offline, 2 a více co-op online, 2-8 a více hráčů system link, 2-8 či více hráčů online, Síťové FunkceObraz a zvuk1080i, 1080p, 720p, Dolby Digital 5.1 Pokračování úspěšné válečné akce Operation Flashpoint, jenž svou raálností, detailností a rozhlehlostí přínáší hráči autentický zážitek z války. Během rozsáhlé kampaně, v níž se v duchu předchozího dílu ocitnete v roli několika hratelných postav, okusíte desítky diametrálně rozdílných misí. Propracujete se od prostého vojína, který bude mít dost starostí se záchranou vlastního života, k veliteli velkých skupin vojáků, jejichž životy budou ležet v jeho rukou. Využití těžké techniky, helikoptér a stíhaček bude i tentokrát kapitola sama pro sebe. Ve hře se objeví celkem sedmdesát druhů zbraní, které navíc půjdou vylepšit o všemožné dolpňky. Ve hře máte dále možnost řídit nebo pilotovat přes 50 druhů moderní vojenské techniky, mezi kterými nechybí ani taková legenda jako obrněný vůz Humvee. Budete moci také přivolat leteckou podporu, vyzvednutí helikoptérami, pomoc od stíhaček a ve vrcholných fázích hry pak nařídit ničivé bombardování, jehož účinky budou vidět na desítky kilometrů daleko. Všechny boje se odehrávájí na území o rozloze neskutečných 220 kilometrů čtverečních. Přiběh hry se odehrává na reálném ostrově Skira, kdy vývojáři vyslali tým fotografů, aby vyfotografovali celý ostrov. Ti pak svojí práci předali grafikům, kteří poté převedli pixel po pixelu vše do počítačové podoby. Grafická stránka hry je přímo fascinující, to samé se dá říct o umělé inteligenci, kdy počítač reaguje na dění na bojišti podle přesných taktik americké armády.


8. 8. 2011 Diablo 3 singleplayer online Důvod, proč Blizzard vynucuje online i při hraní singleplayeru, je prostý. Jejich nový business model vychází z přirozené lidské chamtivosti hráčů. Přestože samotných online služeb, tedy aukcí, nemusíme využívat, má každý hráč možnost nabídnout k prodeji ve hře nalezené předměty a to za reálné peníze. A díky tomu, že peníze chceme všichni, jsou tyto rovné podmínky jádrem technologického řešení hry. Snadno by se mohlo říct, že udělat speciální offline verzi - z technologického hlediska tomu nic nebrání. Ale z offline hraní (a co si budeme namlouvat, 99.99% hráčů je při hraní singleplyer her stejně online, takže je to poněkud irelevantní) se stane nepěkná pachuť v okamžiku, kdy nám dropne něco skutečně unikátního, za co bychom mohli v aukci získat slušnou sumičku "za nic". Díky neexistenci offline hraní Blizzard motivuje hráče využít jejich štěstí, že jim náhodný generátor přihraje do cesty něco cenného. V podstatě dostáváme do ru 1000 ky loterijní losy, které můžeme, ale nemusíme setřít. Kvůli zabezpečení ale musíme vyloučit všechny aspekty nepoctivé hry. Čili přemístění postav a kontroly mechanismů z lokálního serveru na online server je jediné možné řešení. Z hlediska hráče připojeného k internetu to není rozdíl. Hraje si sám svoje Diablo, jako "obvykle". Není třeba zdůrazňovat, že díky oddělení klienta a serveru se značně ulehčuje práce pro ladění pravidel hry, aniž by hráč musel svou hru patchovat. A stejně tak není třeba připomínat, že na světě těžko najdeme firmu s větší porcí zkušenosti s online provozem, než je právě Blizzard. Singleplayerový hráč má navíc možnost kdykoliv zúčastnit se aukcí, kde může nakoupit nebo prodat vygrindovanou výbavu. Tak to zhruba je. Morálně vzato se nebojím hovořit o revoluci. I když systém aukcí není zdaleka novinkou a implementace reálných peněz rovněž tak, v případě Diabla 3 je tady poměrně značný rozdíl. Doposud jsme se s podobnými věcmi setkávali pouze v multiplayerových hrách, ale implementace do singleplayeru mění situaci. Představte si, že své postavě na prvním levelu koupíte za padesát dolarů výbavu, kterou obvykle má na levelu 30 a spustíte novou hru! Zcela tím narušíte dosavadní gamedesign! Předpokládám tedy, že Blizzard uvede nějaký nový způsob vývoje postavy, který reflektuje výbavu hráče jinak, než jsme byli doposud zvyklí. Logiku to ale má - čas jsou peníze. Na co "ztrácet čas", desítky hodin, hraním, když se ke stejné výbavě můžu dostat ze peníze? Vtip je ale v tom, že daný předmět do aukce vložil někdo, kdo nalezením předmětu strávil desítky, stovky hodin. My, jako kupující, si vlastně platíme činské farmáře oficiálně. Blizzard tak regulerně vytváří pracovní pozice pro hráče. Zatímco ti movitější se nebudou bát do hry investovat - kupují si produkty - ti méně movitější, avšak s neskonale větším množstvím času - budou pracovat a profitovat - produkty vytvářejí. Virtuální ekonomika tak dostává nový rozměr. Blizzard, jako prostředník, si samozřejmě nechává zaplatit za vytvoření pracovních míst. Všechna čest, v dnešní nezaměstnanosti. Rozdíl proti normálnímu zaměstnání je prakticky neroznatelný - jenom daně nevybírá stát. Osm hodin denně hákovat, placené přesčasy. Prostě ráj! Z jednoho úhlu pohledu jsou tak ale znevýhodněni hráči, kteří mají problém s internetových připojením. Blizzard se je v zájmu prosazení nového konceptu, rozhodl ignorovat. Stejně tak se Blizzard rozhodl ignorovat majitele procesoru 486 (a nižší), kterých je v dané cílové skupině přibližně stejně, jako majitelů špatného nebo žádného internetového připojení. Být online je dneska zcela regulerní a normální hardwarový požadavek, který je pro cloudové hraní nezbytný. Nemůžeme si stěžovat na Google, že nedává k dispozici offline vyhledávání, stejně tak si těžko budeme stěžovat na naši banku, že neposkytuje offline bankovnictví. Cloudové hraní, je-li v něm navíc implementována platba reálnými penězi, se zkrátka bez minimálních hardwarových požadavků nedá realizovat - tedy včetně připojení k internetu. Úplně jiný úhel pohledu spočívá v "zbytečnosti" připojení v případě, že doopravdy nebudu chtít využívat žádné online služby. Nepochybuji o tom, že takoví hráči jsou. Motivace je v tomto případě spíše daná určitou revoltou - tito hráči by rádi hru "vlastnili", měli ji u sebe na harddisku a hráli ji v letadle při cestě do Bhútánu (ano, od roku 2000 mají Internet i tam, ale z dostupných informací jsou porty Battlenetu blokovány). Nezbývá, než konstatovat, že těmto hráčům nějak ujel vlak a unikl smysl evoluce technologií. Cloudové hraní, ať už se nám to líbí nebo ne, je budoucnost. Nekupujeme hry, al 1000 e jenom svolení k používání. Jestli to revoltéry trklo až teď, tak pozdě, holenkové. Umím si představit, že Blizzard po nějakém nátlaku umožní hrát i v offline režimu - a bude zajímavé sledovat statistiku, kolik hráčů bude během hraní opravdu odpojeno od internetu (aktivace titulu by pořád byla online, jako u Starcraftu 2, čili by se vědělo, kolik registrací není připojeno během hraní). Na věci jako takové, to ale nic nemění. V současné době tvoří World of Warcraft hlavní zdroj příjmů Blizzardu (cca 11.5 milionu platících hráčů), avšak do budoucna je potřeba připravit si půdu pro další výdělky. Přechod na nové MMO s tradičním modelem placení měsíčních poplatků se nemusí ukázat, jako vhodné řešení. WoW pořád bude vydělávat a nutit lidi platit za dvě MMO je nemožné (v kontextu s projektem Titan). Oproti tomu zavést paušální poplatek, jakýsi Blizz-pass, který umožní hrát všechny hry na Battlnetu "zdarma" je velice dobrý plán do budoucna. Takový paušál by nemusel přesáhnout cenu měsíčního poplatku WoWu a umožnil by hrát X her dle libovůle. Diablo 3 je tak pseudo-cloudovým přechodníkem, kde si Blizzard otestuje výdělečnou činnost i u singleplayerových hráčů. Jelikož se šušká i o uvedení na konzolích (kteří mají jak k online, tak k platbám jiný přístup, než PC scéna), byl by tento krok logický. Ve finále by to mohl být právě Blizzard, který zavede hraní skrz videostream, jako standard. Měsíčně za $25 mít přístup k desítkám her bez omezení, na jakékoliv slušné lince, s klienty pro Windows, Linux, Windows, iOS, Android a konzole. To ale předbíhám. Jádro sdělení je, že Diablo 3 je koncepčně navrženo tak, že to jinak než skrz online nejde. Ignorace naprostého zlomečku hráčů v cílové skupině je součástí tohoto konceptu. A považuji za blbost, brojit proti něčemu, čím disponujeme všichni ve standardu. Však není-li nám to po chuti, tak si Diablo 3 nekupujme, nehrajme nebo počkemte na offline crack / localserver a vyškubněme si RJ45 z počítače. Máte možnost svobodné volby, k čemu teda ten povyk? Jasně, chápu. Blizzard doposud láskyplně produkoval hry pro naše potěšení, utrhovali si chlapci programátorští od huby, aby nám přinesli Warcraft, Starcraft, Diablo a další skvělé hry. Celou tu dobu to dělali pro naše modré oči, radovali se z naší radosti a když se s nimi manželky rozváděli, berouce si s sebou polovinu majetku a všechny děti, mysleli jsme na ně a bylo to dobré. A najednou se Blizzard změnil. Přestal myslet na hráče, zradil je všechny, směje se jim do obličeje. Už nenabízí singleplayer, ale online singleplayer. Zničehonic začal odírat hráče z kůže, nenasytně si cpe do chřtánu zelené bakonkovky a po nocích běhá nahý po ulicích, kadíce do poštovních schránek. Taková to byla skvělá firma a teď je všechno pryč, zbyl jen patos a idealismus. Škoda. Mně je to jedno, já Diablo nehraju. 4 komentáře: V těch pár diablovkách, co jsem hrál, bylo postavě na levelu 1 brnění postavy z levelu 30 naprosto k ničemu, protože neměla potřebné statistiky/vytrénované vlastnosti atd. k tomu, aby ho vůbec oblékla; takže v tomhle bodě bych se toho nebál.OdpovědětVymazat Mnohem víc mě zajímá, jak moc se vůbec budou nějaké předměty prodávat, tj. jestli herní burza bude nacpaná tunami předmětů (teď neřeším jejich kvalitu atd.), o které nebude mít téměř nikdo zájem. Jasně, to byl jenom příklad. Šlo mi všeobecně o to, že nějaká postava se dostane k předmětu, na který sice klidně může mít skilly, ale který hra nebere v ohled, protože random loot je random loot - a snadno se tak dostane k nějaké absurdní výhodě. Bylo by zajímavé pak pozorovat kolování nějakého unikátního předmětu mezi hráči (za nějakou šokující cenu, která se ale hráči vrátí přeprodejem v aukci), který bude "na jedno použití", například na nějakého absurdně těžkého bosse.OdpovědětVymazat Jinak s těmi aukcemi - Blizzard vybírá z aukce 5% ceny, když se předmět prodá a 2%, když se neprodá - a to z ceny, za kterou lze prodat předmět vendorovi (nikoliv ceny nasazené prodejcem). Tak nějak to funguje (údajně) ve WoWu. Díky tomu je zaručeno, že se v aukcích nebude povalovat hromada nepoužitelných předmětů. Přesná čísla a počty prodejů by se asi daly dohledat, ale představa je to celkem jasná. Akorát po dočtení článku mi vypadl internet :)OdpovědětVymazat Zlý Blizzard!OdpovědětVymazat


Brabenova vize problému her z druhé ruky je poměrně zajímavá, byť budoucnost, kterou nastiňuje je možná až příliš temná a některá opatření, která vidí jako možná jsou snad až příliš radikální. „Ano, jsem jedním z těch lidí, kteří se domnívají, že celá situace kolem her z druhé ruky (tzv. preowned – pozn.red.) je zveličená. Nejde však zastírat, že tento problém existuje. Nikdo se nemá k tomu, aby sáhl k nějakému kroku. Je to jako kdybychom všichni byli na lodi, křičeli ledovec a jeden nebo dva lidé spouštěli čluny a ostatní sledovali, jak se to vyvine.“ Pokud si myslíte, že Braben a další přehánějí, tak je to dáno specifickým prostředím tuzemského trhu. Čísla, která Braben uvádí, totiž ukazují překvapivé informace. „V letech 2008-2009 tvořil prodej bazarových her GameStopu (největší specializovaný prodejce her v USA) celých 42% ze zisku firmy a jen hrubý zisk z bazarového prodeje činil skoro miliardu dolarů. Není divu, že se k celému byznysu s bazarovými hrami přidává víc a víc hypermarketů a obchodů“. A je třeba dodat, že není divu, že se distributoři a vývojáři čertí, protože z těchto prodejů nemají ani cent. Ostatně, i v České republice slaví prodej z druhé ruky úspěch, byť hlavně přes aukční portály. Braben konstatuje, že se na celou věc musíme dívat nejenom pohledem distributorů a vývojářů, ale i hráčů a prodejců. „Hráči chtějí co nejvíce snížit cenu hry, proto sahají k bazarovým hrám, a proto také hry po dohrání prodávají. Naše nedostatečná odpověď skrz jednorázové aktivační kódy apod. hrozí tím, že hráče spíše odradí, navíc snižuje hodnotu sbírky, když nemáte jistotu, že vám budou kódy fungovat i za pár let“. Naopak prodejci z kamenných obchodů, než začali kupčit s bazarovými hrami, na tom byli dost špatně, kdy jim už tak dost nízké marže snižovala konkurence v podobě online prodejců se svými nižšími cenami. Na případný požadavek vydavatelských firem, které od prodejců chtějí za bazarový prodej her procenta, tak Braben za prodejce předpokládá logickou odpověď: „A proč bychom ji měli platit?“. Nakonec dochází Braben k šesti možným řešením, z nichž některá zní hodně drakonicky, nicméně je třeba je vnímat pouze jako úvahu, nikoliv reálný návrh (byť se v něj může časem proměnit a v některých případech by to byla situace tristní). 1 – Bude se nadále pokračovat v distribuci jednorázových kódů, bonusového obsahu pro prvního kupce, DLC a ostatních prostředků, které mají hráče stimulovat k nákupu nových her. 2 – Vyvine se napříč celým průmyslem nový systém rozeznávání sériových čísel disků. Nebude to znamenat naprosté zmrazení možnosti prodeje a nákupu bazarových her, to by prý záleželo na konkrétních distributorech. Do této sféry opatření už patří omezený počet aktivací hry. 3 – Průmysl bude mít procentuální zisky z prodeje bazarových her. To by záviselo na dohodě s koncovými prodejci (zdravíme všemi milovanou organizaci OSA). 4 – Dojde k zavedení SKU (Stock-keeping Unit, tedy podmínky prodeje), které bude znít „Not for resale“, tady legální zákaz opětovného prodeje média. 5 – Na disky s nízkou cenu, řekněme kolem pěti liber, by se umístilo jen jakési demo, které by bylo rozšiřitelné na plnou hru pomocí online aktivace jen pro prvního kupce. 6 – Kompletní přesun na online distribuci, což je místo, kam nás prodejci tlačí (dle Brabenových slov), takže možná přišel čas udělat tento skok. Také se vám zdají některé návrhy až příliš radikální? Faktem však je, že sekundární prodeje začínají být velkým problémem pro distributory. Otázkou je, zda je herní trh natolik unikátní, aby potřeboval jiné prostředky jak jim čelit, než jakými disponuje kupříkladu trh s DVD a Blu-ray filmy. Zdroj: Develop Online