text: Bělorusko, plným názvem Běloruská republika (, Respublika Biełaruś, , Respublika Belarus), je vnitrozemský stát ve východní Evropě. Hraničí s Polskem na západě, Litvou na severozápadě, Lotyšskem na severu, Ruskem na severu a východě a s Ukrajinou na jihu. Hlavním městem je Minsk. V zemi žije přibližně 9,5 milionu obyvatel, přičemž tento počet od devadesátých let 20. století pozvolna klesá. Většinu z nich tvoří Bělorusové, nejpoužívanějším jazykem je však ruština, která má stejně jako běloruština úřední status. Bělorusko je nezávislé od roku 1991, kdy se stalo jednou z nástupnických republik Sovětského svazu. Je zakládajícím členem Společenství nezávislých států a zahraničně-politicky je silně orientováno na Rusko, s nímž roku 1997 vstoupilo do svazu. Země byla demokratická pouze 3 roky (1991–1994). Od roku 1994 je nepřetržitě prezidentem země Alexandr Lukašenko, který je západními zeměmi kritizován za nedemokratické postupy a potlačování opozice. Zároveň je označován za „posledního diktátora v Evropě“. Bělorusko je jediný stát v Evropě, který v praxi vykonává trest smrti. Václav Havel ho označil roku 2005 za „poslední totalitní stát v Evropě“. Od roku 2020 je po neuznaných prezidentských volbách pozice prezidenta rozporována mezi Alexandrem Lukašenkem a jeho protikandidátkou Svjatlanou Cichanouskou sídlící v litevském exilu. Dějiny Prehistorie Od roku 5000 do roku 2000 před naším letopočtem převládala na dnešním běloruském území kultura s lineární keramikou. Nalezeny byly i pozůstatky kultury Dněpersko-doněcké ze stejné doby. Kimmeriové a další kočovníci se pohybovali po této oblasti do roku 1000 př. n. l. Ve 3. století př. n. l. se objevila Zarubiněcká kultura, poprvé popsaná českých archeologem Čeňkem Chvojkou. Zarubiněcká kultura byla patrně produktem baltských kmenů, jako byli například Jotvingové. Kolem 5. století byla oblast převzata kmeny slovanskými. Převzetí bylo částečně způsobeno nedostatečnou vojenskou koordinací Baltů, ale postupná asimilace Baltů do slovanské kultury měla mírumilovnou povahu. K přišlým slovanským kmenům patřili Kriviči, Dregoviči, Polochané nebo Radimiči. Jejich oblast vymezili Skytové, kteří migrovali na okrajích slovanského osídlení. Nájezdníci z Asie, mezi nimiž byli Hunové a Avaři, tudy prošli v 5.-7. století, ale nedokázali Slovany vytlačit. Polock a Kyjevská Rus První zmínky o běloruských knížectvích pocházejí z 9. století. Nejdůležitějším z nich bylo Polocké knížectví, první významný státní útvar běloruských dějin. Hlavním městem byl Polock, jež je v písemných pramenech poprvé zmiňován roku 860. Zakladatelem knížectví byl Varjag (Viking) Ragnvald. Příběh jeho dcery Rognědy, kterou unesl kníže Kyjevské Rusy Vladimír I., patří k nejznámějším příběhům raných běloruských dějin. Polocké knížectví bylo do velkého slovanského soustátí Kyjevské Rusi nakonec v 10. století integrováno, stalo se jedním ze tří jeho hlavních stavebních kamenů. Kyjevská Rus přinesla Polockému státu christianizaci, jež započala okolo roku 992. Misionáře vyslal z kyjevského centra Vladimír I. Za vlády Izjaslava Vladimiroviče (978–1001), „knížete knihomila“, došlo v Polocku ke kulturnímu rozkvětu a zavedení cyrilice. Za vlády knížete Vseslava Brjačislaviče (1044–1101) získal Polock na Kyjevu mnohem větší nezávislost. Vseslav politicky těžil z krize uvnitř Kyjevské Rusy, ekonomicky ze zprostředkování obchodu mezi Kyjevem a Skandinávií. V roce 1067 bylo poprvé v písemných pramenech zmíněno město Minsk. V oblasti již předtím existovala ještě další knížectví, jiná vznikla po rozpadu Polocku: Turovské, Gorodenské, Vitebské nebo Minské knížectví. Nejvýznamnější z nich bylo Turovské, jehož první kníže Svatopluk Vladimirovič sehrál významnou roli při formování Kyjevské Rusy. Po zániku Kyjevské Rusi (definitivně 1240) pod náporem Mongolů (běloruskému území se jejich invaze vyhnula) začala do mocensky rozdrobeného prostoru pronikat litevská knížata. Území tzv. Černé Rusi (okolí Novogrodku) si podřídil už kníže, později král, Mindaugas v polovině 13. století. Roku 1242 se k Litvě připojilo i Minské knížectví. Po roce 1316 (nástup Gediminase) už litevští panovníci systematicky připojovali jednotlivé běloruské a ukrajinské země ke svému soustátí. Také vzrůstající tlak německých vojsk (Řád německých rytířů a Řád mečových rytířů) a nájezdy Tatarů/Mongolů přispěly ke zformování litevsko-běloruské jednoty. Bílá Rus tvořila podstatnou část Velikého knížectví litevského. Hlavní město se zpočátku dokonce nacházelo v Bělorusku, byl jím Novogrodek, kde byl roku 1253 korunován první (a poslední) litevský král Mindaugas. Roku 1323 bylo ale hlavní město přesunuto více na západ, do dnešního litevského Vilniusu (Vilna). Zlatá éra tohoto státního útvaru nastala zejména za vlády Vitolda Velikého. Jeho dědictvím jsou i symboly jako znak zvaný pahoňa nebo bílo-červeno-bílá vlajka. Ty však jsou dnes v Bělorusku státními orgány vytlačovány z veřejného prostoru. Polsko-litevská unie Útoky moskevských vojsk na východní hranice země na konci 15. století (viz též rusko-litevské války) si vynutily centralizaci státu a zvýšení finančních výdajů na vojsko. Na začátku 16. století ztratila slábnoucí Litva východní část Bílé Rusi včetně města Smolenska (1514). Ten byl sice roku 1611 Rusům ještě jednou vyrván, ale roku 1654 ho získali znovu v chaosu Chmelnického povstání a je součástí Ruska do dnešních dnů. V roce 1569 se Litva a sousední Polsko, do té doby spojené pouze osobou panovníka, sjednotily ve federativní stát nazvaný Republika obou národů. Pro Litvu a Bílou Rus to znamenalo ztrátu některých území na jihu (dnes Ukrajina) a podřízení se svrchovanosti polského království. Také částečnou polonizaci (především šlechty a kléru). Poláci usilovali též o katolizaci, nakonec zvolili kompromis zvaný Brestlitevská unie (1595), jež znamenala v Bělorusku vytvoření Běloruské řeckokatolické církve, která se podřídila římskému papeži, ale mohla si ponechat východní rituály a církevní slovanštinu. V roce 1697 bylo zakázáno používat běloruštinu (přesněji tehdejší rutenštinu, zvanou též staroběloruština) v úředním styku. Na druhou stranu, díky sjednocení tří historických zemí bylo možné až do poloviny 17. století vzdorovat tlaku Ruského carství. V době Republiky obou národů byla běloruština silně ovlivněna polštinou. Ruské impérium V letech 1772–1795 se dělením Polska země postupně stala součástí Ruského impéria. Běloruská území získaná Kateřinou II. byla v roce 1796 zahrnuta do Běloruské gubernie. Běloruština byla následně omezována ve prospěch ruštiny a byla podporována pouze pravoslavná církev, zatímco řeckokatolická církev uznávající autoritu papeže byla potlačována. V letech 1830/31 propuklo v Polsku (tzv. Kongresovce), Litvě a na Bílé Rusi protiruské povstání, které ale bylo tvrdě potlačeno. Roku 1839, za vlády Mikuláše I., byla zahájena silná rusifikace. Bylo zakázáno používání běloruského jazyka ve veřejných školách, nesměly vycházet knihy v běloruštině. K těm, kdo vzdorovali, patřil Konstanty Kalinowski (Kastus Kalinouski), jenž pocházel ze zemanské rodiny na východě Běloruska. V Hrodnu založil organizaci, která začala vydávat noviny Mużyckaja praŭda. Vycházely v běloruštině, nebyly ovšem tištěny cyrilicí, nýbrž latinkou. Když se Kalinowski roku 1863 dozvěděl, že v Polsku vypuklo Lednového povstání, rozhodl se zahájit vzpouru i v Bělorusku, k níž se snažil strhnout hlavně rolníky. Snil o obnovení polsko-litevského soustátí, v němž by Bělorusko mělo autonomii, a kde by byla lépe vyřešena sociální, zejména rolnická otázka. Jeho povstání ale Moskva potlačila a Kalinowski byl oběšen roku 1864. Kalinowského postava, jako mnoho jiných témat, je dodnes v Bělorusku předmětem sporů, Lukašenkova vláda jeho památku potlačuje, kvůli jeho protiruskému zaměření. Kalinowského jméno si dal do názvu i běloruský pluk bojující od roku 2022 proti ruským okupantům na Ukrajině. Po potlačení povstání ruská vláda v roce 1864 striktně nařídila užívání cyrilice a až do roku 1905 nebylo povoleno vydávání žádných tiskovin v běloruštině. Koncem 19. století a začátkem 20. století zesílilo národní hnutí, které usilovalo o samosprávu a opětovné zavedení běloruštiny (např. časopis Gomon). Začaly se objevovat i socialistické myšlenky - Ignacy Hryniewiecki, vrah cara Alexandra II., byl zakladatelem běloruské sekce radikálního hnutí Narodnaja volja. 20. století Po zhroucení carského Ruska se v prosinci 1917 konal Všeběloruský sjezd, na kterém byla zvolena vláda Běloruska. Po podepsání Brestlitevského míru byla 25. března 1918 vyhlášena Běloruská lidová republika, první nezávislý stát v dějinách nazývající se Bělorusko. Prvním prezidentem byl Jan Serada. Stát však existoval jen krátce, pohltila ho ruská Rudá armáda. Vláda odešla do exilu, za oficiálního představitele Běloruska byla uznána Německem, Litvou a Československem. Existuje dosud, jako nejdéle sloužící exilová vláda na světě. Centrem běloruské protibolševické emigrace se stala Praha, exilová vláda zde sídlila od roku 1923. První exilový prezident Petr Krečevski i jeho nástupce Vasilij Ivanovič Zacharka jsou pohřbeni na Olšanských hřbitovech. Třetí prezident Mikola Abramčyk v Praze žil a studoval, funkce se roku 1943 ujímal však již v Paříži. Bolševici 1. ledna 1919 vyhlásili Běloruskou sovětskou socialistickou republiku. O její území se bojovalo v sovětsko-polské válce, ale po ní v roce 1921 připadla západní část – tzv. kresy (přibližně třetina území včetně Grodna a Brestu Litevského) – Polsku. Je známa též jako Západní Bělorusko. Zbývající část včetně Minsku pak zůstala Běloruské SSR v rámci Sovětského svazu. Nacionalistická Druhá Polská republika zavírala v kresech běloruské školy a potlačovala používání běloruštiny. Běloruskou reprezentaci zde vedl Branislav Taraškievič. Jeho Svaz běloruských rolníků a dělníků byl však polskou vládou zakázán a Taraškievič zatčen. Ještě horší útlak však čekal Bělorusy v Sovětském svazu. V Kurapaty se konaly hromadné popravy běloruských občanů v období Stalinovy velké čistky. Místo je kvůli tomu někdy nazýváno též "běloruská Katyň". Počet obětí je dodnes utajován, odhady se pohybují od třiceti tisíc po čtvrt milionu popravených. Během "noci popravených básníků", z 29. na 30. října 1937, bylo v minském vězení zastřeleno 130 významných osobností běloruské kultury (Michaś Čarot, Julij Taubin, Valery Marakou ad.). Byly rovněž zahrabáni v Kurapaty. Hrůznou historii místa odhalil až článek běloruských historiků Zjanona Pazňaka a Jauhena Šmyhaleva zveřejněný roku 1988 během Gorbačovovy perestrojky. Bělorusové pořádají od té doby k místu poutě během dušiček, Lukašenkův režim proti nim ale zasahuje a snaží se vzpomínku na stalinské represe vymazat. V září 1939, šestnáct dní po německé invazi, bylo Polsko z východu přepadeno Sovětským svazem; polská část Běloruska byla následně připojena k Běloruské SSR a byla zde zahájena kolektivizace. Německá invaze do SSSR během druhé světové války a následná německá okupace způsobila Bělorusku obrovské škody a ztrátu 2,2-2,7 miliónu lidských životů, což byla celá čtvrtina předválečné populace. Asi 810 000 ze zabitých byli partyzáni. Běloruské partyzánské hnutí bylo mimořádně silné a stalo se po válce základem národní identity. Okupační německá moc jako odpověď uplatňovala taktiku spálené země, vyvražděny byly stovky vesnic. Jejich symbolem se stala zejména Chatyň. Během holokaustu bylo vyvražděno 800 tisíc Židů – přibližně 90 % běloruské židovské populace. V říjnu 1941 byl spáchán Slucký pogrom, při kterém byly německými policisty a jejich litevskými spojenci zavražděny tisíce zdejších Židů a dalších obyvatel města Sluck. Běloruská SSR byla nejhůře zasaženým státem ve druhé světové válce. Bylo zničeno 209 z 290 měst, 85 % průmyslu a více než milion budov. V bojích na východní frontě zahynulo 620 tisíc vojáků Rudé armády běloruské národnosti. Populace Běloruska se vrátila na předválečnou úroveň až v roce 1971.V roce 1945 byla ustanovena současná polsko-sovětská hranice, která nově probíhala asi o 200 km západněji někdejším polským vnitrozemím. K Bělorusku tak bylo přičleněno Západní Bělorusko a většina lidí polské národnosti odtud byla nuceně repatriována do Polska. Po válce byla poskytnuta Běloruské SSR hospodářská pomoc, která pomohla k obnově zničené ekonomiky. Byla postavena řada nových průmyslových závodů. V 50. letech byla Běloruská SSR dosídlována Rusy a v menší míře také dalšími národy Sovětského svazu; současně opět zesílila rusifikace, zejména po roce 1959. Někteří Bělorusové zastávali vysoké pozice v sovětské vládě a armádě, jako například dlouholetý ministr zahraničí Andrej Gromyko nebo maršál Ivan Jakubovskij, který velel sovětských vojskům během invaze do Československa v roce 1968. V roce 1986 bylo Bělorusko postiženo černobylskou jadernou havárií, Běloruská SSR byla kontaminována většinou (70 %) jaderného spadu. Černobylská elektrárna se totiž nacházela jen 16 kilometrů za běloruskou hranicí, v sousední Ukrajinské SSR. Na konci 80. let, v důsledku uvolnění díky Gorbačovově perestrojce, se začala formovat v Bělorusku i první opoziční hnutí. Ke klíčovým patřila Běloruská lidová fronta (Беларускі Народны Фронт "Адраджэньне"), která brzy začala volat po samostatnosti Běloruska. Nezávislost V březnu 1990 proběhly volby do Nejvyššího sovětu Běloruské SSR. Ačkoli opoziční kandidáti, většinou spojení s Běloruskou lidovou frontou, obsadili pouze 10 % křesel, celá nová generace politiků začala národnostní otázku vnímat velmi naléhavě. Bělorusko tak 27. července 1990 vyhlásilo svrchovanost. V dubnu 1991 vypukly masové protesty, v Bělorusku známé jako Dubnové stávky (Красавіцкія забастоўкі). Začaly jako odpor proti zdražování, ale rychle přerostly v protisovětské protesty a žádaly nové volby. V reakci na tyto protesty, ale zejména v reakci na srpnový puč konzervativních komunistů v Moskvě, běloruský Nejvyšší sovět 25. srpna 1991 vyhlásil nezávislost země. Z krize v Moskvě vyšel vítězně Boris Jelcin, který ale získal vládu jen v Rusku, nikoli v celém Sovětském svazu. Rozpad Sovětského svazu se mu tak hodil k odstranění sovětského vedení jako konkurenčního mocenského centra. 8. srpna tak Jelcin s představiteli Ukrajiny a Běloruska - předsedou běloruského Nejvyššího sovětu Stanislavem Šuškevičem a předsedou běloruské vlády Vjačeslavem Kebičem - podepsali Bělověžskou dohodou, která ukončila existenci Sovětského svazu. Šuškevič se pak stal první hlavou státu samostatného Běloruska (do 1994), Kebič vedl první běloruskou vládu také až do roku 1994. V březnu 1994 byla přijata nová ústava, ve které byly funkce předsedy vlády svěřeny prezidentovi Běloruska. V prvních přímých prezidentských volbách v roce 1994 nečekaně zvítězil do té doby poměrně neznámý Alexandr Lukašenko, zejména díky svému protikorupčnímu programu. Ve druhém kole porazil drtivě Vjačeslava Kebiče, když získal 80 procent hlasů. Byly to však poslední skutečně demokratické volby v Bělorusku. Lukašenko rychle začal odbourávat demokratické mechanismy a budovat "poslední diktaturu v Evropě", jak se o jeho režimu začalo mluvit. Již prezidentské volby v roce 2006 budily pochybnosti, když byl kandidát opozice Aljaksandar Kazulin před volbami zatčen, obviněn z výtržnictví a odsouzen na 5,5 roku do vězení. V roce 2010 se konaly další prezidentské volby, ve kterých získali Lukašenkovi protikandidáti jednotky procent hlasů. Opozice označila volby za zmanipulované, následovaly pokojné demonstrace, které režim tvrdě rozehnal a hlavní představitele (včetně několika prezidentských protikandidátů) uvěznil. Další prezidentské volby se konaly 9. srpna 2020 a Lukašenko v souvislosti s nimi čelil masovým protestům. Během protestů bylo zhruba 7000 lidí zatčeno, 300 raněno a pět lidí zemřelo. Desítky lidí jsou nezvěstné. Výsledky voleb řada států, včetně České republiky a EU, neuznala. Hlavní opoziční kandidátka ve volbách roku 2020 Svjatlana Cichanouská odešla do Litvy, kde se stala exilovým lídrem běloruské opozice. V Bělorusku byla poté odsouzena na patnáct let do vězení. Zatykač na ni vydalo i Rusko. Lukašenko svůj režim mezinárodně opřel především o spolupráci s Ruskem, zejména od nástupu Vladimira Putina k moci. Zpočátku měl Lukašenko s Putinem řadu sporů, zejména o dodávky plynu. Ale s rostoucí opozicí uvnitř Běloruska a zejména poté, co Putin Lukašenka podržel při protestech v roce 2020, se Lukašenko stal na Rusku plně závislý. Umožnil Rusům využít běloruské území k útoku na Ukrajinu v roce 2022, byť běloruskou armádu do invaze nezapojil. V roce 2022 ale vzniklo "společné vojenského uskupení" Běloruska a Ruska, jež zakládá trvalou přítomnost ruské armády v Bělorusku. Stále více se hovoří o ruských plánech na plné ovládnutí Běloruska a jeho začlenění do Ruské federace. Geografie Poloha S rozlohou 207 595 km2 je Bělorusko 84. největším státem na světě, 13. největším v Evropě a 2,6× větším než Česká republika. Bělorusko je největším vnitrozemským státem v Evropě. Na západě má 418 km dlouhou hranici s Polskem, 640 km s Litvou, 161 km s Lotyšskem, na východě 1 312 km s Ruskem a na jihu 1 111 km s Ukrajinou. Rozkládá se v nížinné oblasti v západní části Východoevropské roviny s nevelkými výškovými rozdíly. Nejvyšším bodem země je s nadmořskou výškou 345 m n. m. vrch Dzjaržynskaja hara západně od Minsku. Vodstvo Bělorusko leží na hranici povodí několika velkých evropských řek a současně na rozvodí Černého a Baltského moře. Celková délka řek (delších než 5 km) je 51 000 km. Hustota říční sítě je 0,2 až 0,28 km/km2. Nejvýznamnější řeky jsou Dněpr (s přítoky Pripjať, Sož a Berezina), Západní Dvina, Němen (s přítokem Vilija) a na severovýchodě horní tok řeky Lovati (povodí Něvy). Zdroj řek je smíšený s převahou dešťového a sněhového. Pro všechny řeky jsou charakteristické vysoké stavy na jaře, v povodí Západní Dviny a Němenu i v zimě. Řeky se využívají pro lodní dopravu, splavování dřeva a v menší míře i jako zdroj energie. Mnohé řeky přijímají vodu z vysoušených bažin a mokřin, které jsou pro Bělorusko charakteristické. Splavné jsou Dněpr, Berezina a Němen. Po Pripjati lodě proplouvají do řeky Západní Bug přes Dněpersko-bugský kanál. Bělorusko má přes 11 000 jezer. Běloruská jezera jsou pozůstatkem po ustupujícím ledovci na konci poslední doby ledové. Nejvýznamnější hluboká jezera ledovcového původu rozmanitých tvarů pobřeží jsou charakteristická pro sever republiky. Největší z nich jsou jezero Narač (79,6 km2) a Asvějské jezero (52,8 km2). Ve středu Běloruska jsou jezera mělká a zarůstající, převážně říčního a krasovo-sufozního původu. Na jihu v Polesí je mnoho mělkých jezer uprostřed bažin, z nichž nejvýznamnější jsou Červené (43,6 km2) a Vyhanavské (26 km2). Nejhlubší jezera jsou Dlouhé (52,8 m), Riču (51,9 m) a Hiňkava (43,3 m). Klima Klimatické podmínky v Bělorusku mají oproti střední Evropě výrazněji kontinentální charakter, s chladnější zimou. Průměrné lednové teploty se pohybují od −5,1 na západě do −7,5 °C na východě, v červenci je pak po celé zemi průměrná teplota kolem 18 °C. Průměrné roční srážky jsou 550–650 mm. Většina z nich připadá na jaro a léto. Vlhkost podnebí je důsledkem vlivu atlantského proudění a blízkosti Baltského moře. Flóra a fauna Země má nadprůměrné zalesnění, 38,8 % plochy pokrývají lesy = 80 640 km2. Na severu převažuje smrk, borovice, jedle, bříza, na jihu pak dub, buk a jilm. Jehličnany jsou silně zastoupeny v Polesí. Louky a pastviny tvoří kolem 20 % území. Fauna se zde podstatně neliší od středoevropské. Běloruské lesy jsou mimořádně bohaté na živočišné druhy. Vyskytuje se zde los, rys, medvěd hnědý, méně často pak vlk. V polsko-běloruském národním parku Bělověžský prales lze pak spatřit zubry. Již v roce 1979 byl tento prales zapsán na seznam světového přírodního dědictví UNESCO. Politický systém Bělorusko je prezidentská republika, kterou řídí prezident a dvoukomorové Národní shromáždění. Funkční období prezidenta je pět let. Podle ústavy z roku 1994 mohl prezident sloužit pouze dvě funkční období jako prezident, ale změna ústavy v roce 2004 odstranila omezení funkčních období. Alexander Lukašenko je prezidentem Běloruska od roku 1994. V roce 1996 Lukašenko vyzval ke kontroverznímu hlasování o prodloužení prezidentského období z pěti na sedm let. V důsledku toho byly volby, k nimž mělo dojít v roce 1999, posunuty na rok 2001. Referendum o prodloužení odsoudil jako „fantastický“ podvod hlavní volební důstojník Viktar Hančar, který byl z úřadu pro oficiální záležitosti odvolán během kampaně. Později zmizel beze stopy. Národní shromáždění je dvoukomorový parlament složený ze 110členné sněmovny (dolní komora) a 64členné rady republiky (horní komora). Sněmovna má pravomoc jmenovat předsedu vlády, provádět ústavní změny, požadovat vyslovení důvěry předsedovi vlády a navrhovat zahraniční a domácí politiku. Rada republiky má pravomoc vybírat různé vládní úředníky, vést obžalovací proces s prezidentem a přijímat nebo odmítat návrhy zákonů schválené Sněmovnou. Každá komora má možnost vetovat jakýkoli zákon schválený místními úředníky, pokud je to v rozporu s ústavou. Vláda zahrnuje Radu ministrů v čele s předsedou vlády a pěti místopředsedy vlády. Členové této rady nemusí být členy zákonodárného sboru a jsou jmenováni prezidentem. Soudnictví zahrnuje Nejvyšší soud a zvláštní soudy, jako je Ústavní soud, který se zabývá konkrétními otázkami souvisejícími s ústavním a obchodním právem. Soudce vnitrostátních soudů jmenuje prezident a potvrzuje je Rada republiky. V trestních věcech je nejvyšším odvolacím soudem nejvyšší soud. Běloruská ústava zakazuje použití zvláštních mimosoudních "soudů", typicky arbitráží. V parlamentních volbách v roce 2012 nebylo 105 ze 110 členů zvolených do Sněmovny reprezentantů přidruženo k žádné politické straně. Komunistická strana Běloruska získala 3 křesla a Agrární strana a Republikánská strana práce a spravedlnosti po jednom. Většina nestraníků představuje širokou škálu sociálních organizací jako jsou kolektivy pracovníků, veřejná sdružení a organizace občanské společnosti, podobně jako bývalo složení sovětského zákonodárného sboru. Hodnocení indexu běloruské demokracie je nejnižší v Evropě, dále je země organizací Freedom House označena jako „nesvobodná“, jako „utlačovaná“ v rámci indexu ekonomické svobody a v letech 2013–2014 byla hodnocena jako nejhorší země pro svobodu tisku v Evropě v rámci žebříčku zveřejněného Reportéry bez hranic, který Bělorusko zařadil na 157. místo ze 180 zemí. Korupce Soudní systém v Bělorusku postrádá nezávislost a je předmětem politických zásahů. Při výběrových řízeních často dochází ke korupčním praktikám, jako je úplatkářství a v běloruském protikorupčním systému chybí ochrana oznamovatelů a ombudsman. Vláda však dosáhla určitého pokroku v boji proti korupci, například minimalizací daňových předpisů s cílem zlepšit transparentnost daňového úřadu. Lidská práva Lukašenko sám se popisuje jako „autoritářsky vládnoucí“. Západní země označily Bělorusko pod Lukašenkem za diktaturu; vláda obvinila ty samé západní mocnosti, že se pokoušely Lukašenka vyhnat. Rada Evropy od roku 1997 zakázala členství Běloruska kvůli nedemokratickým hlasovacím a volebním praktikám a nesrovnalostem v ústavním referendu z listopadu 1996 a doplňovacích volbách do parlamentu. Běloruská vláda je také kritizována za porušování lidských práv a za pronásledování nevládních organizací, nezávislých novinářů, národnostních menšin a opozičních politiků. Na základě svědectví Výboru pro zahraniční vztahy Senátu Spojených států označila bývalá ministryně zahraničí USA Condoleezza Riceová Bělorusko za jednu ze šesti světových „výsep tyranie“. V reakci na to běloruská vláda nazvala hodnocení „dost daleko od reality“. Centrum pro lidská práva Viasna uvádí 11 politických vězňů v Bělorusku aktuálně zadržovaných. Mezi nimi je aktivista za lidská práva Ales Bjaljacki, viceprezident Mezinárodní federace pro lidská práva a šéf Viasny. Lukašenko v roce 2014 oznámil nový zákon, který zakáže pracovníkům kolchozů (přibližně 9% z celkového počtu pracovních sil) opustit svá zaměstnání podle libosti – změna zaměstnání a místa bydliště bude vyžadovat povolení od guvernérů. Zákon byl přirovnán k nevolnictví. Podobné předpisy byly zavedeny pro lesnický průmysl v roce 2012. Zahraniční politika Běloruská SSR byla spolu s Ukrajinskou SSR jednou ze dvou sovětských republik, které vstoupily do OSN jako jedni z původních 51 členů v roce 1945. Po rozpadu Sovětského svazu se Bělorusko podle mezinárodního práva stalo mezinárodně uznávaným nástupnickým státem Běloruské SSR, který si v OSN své členství zachoval. Bělorusko a Rusko jsou od rozpadu Sovětského svazu blízkými obchodními partnery a diplomatickými spojenci. Bělorusko je, pokud jde o dovoz surovin a vývozní trh, závislé na Rusku. Svaz Ruska a Běloruska, nadnárodní konfederace, vznikl sériemi smluv v letech 1996–99, které požadovaly měnovou unii, rovná práva, jednotné občanství a společnou zahraniční a obrannou politiku. Budoucnost unie však byla zpochybněna kvůli opakovaným zpožděním měnové unie v Bělorusku, neexistenci data referenda pro návrh ústavy a sporu o ropný obchod. 11. prosince 2007 se objevily zprávy, že obě země projednávaly rámec pro nový stát. 27. května 2008 běloruský prezident Lukašenko uvedl, že ruského premiéra Vladimira Putina označil za „předsedu vlády“ rusko-běloruské aliance. Význam tohoto aktu nebyl v tu chvíli jasný; někteří nesprávně spekulovali, že se Putin stane prezidentem sjednoceného státu Ruska a Běloruska poté, co mu v květnu 2008 skončila funkce ruského prezidenta. Bělorusko bylo zakládajícím členem Společenství nezávislých států (SNS). Uzavřelo obchodní dohody s několika členskými státy Evropské unie (navzdory zákazu cestování do jiných členských států Lukašenkovi a nejvyšším představitelům), včetně sousedního Lotyšska, Litvy a Polska. Cestovní zákazy uvalené Evropskou unií byly v minulosti zrušeny, aby se Lukašenkovi umožnilo účastnit se diplomatických jednání a také zapojit do dialogu jeho vládní a opoziční skupiny. Oboustranné vztahy se Spojenými státy jsou napjaté, protože americké ministerstvo zahraničí podporuje různé protiLukašenkovské nevládní organizace a také proto, že běloruská vláda stále více ztěžuje působení organizací se sídlem v USA v zemi. Diplomatické vztahy zůstávají napjaté a v roce 2004 přijaly USA zákon o běloruské demokracii, který povolil financování protivládních běloruských nevládních organizací a zakázal půjčky běloruské vládě, s výjimkou humanitárních účelů. Navzdory těmto politickým třenicím obě země spolupracují na ochraně duševního vlastnictví, prevenci obchodování s lidmi, technologické trestné činnosti a odstraňování následků katastrof. Čínsko-běloruské vztahy se zlepšily, posíleny návštěvou prezidenta Lukašenka v Číně v říjnu 2005. Bělorusko má také silné vazby se Sýrií, která je považována za klíčového partnera na blízkém východě. Kromě SNS je Bělorusko členem Euroasijského hospodářského svazu, Organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti, Hnutí nezúčastněných zemí od roku 1998 a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE). Jako členský stát OBSE podléhá Bělorusko mezinárodnímu závazku monitorování v rámci amerického helsinského výboru. Bělorusko je zahrnuto do Evropské politiky sousedství v rámci Evropské unie (EPS), jejímž cílem je přiblížit EU a jejím sousedům z hospodářského a geopolitického hlediska. Dne 15. února 2016 Evropská unie oznámila zmírnění sankcí vůči Bělorusku během setkání 28 ministrů zahraničí EU na pravidelném zasedání Rady Evropské unie. Ozbrojené složky Generálmajor Andrej Ravkov stojí v čele ministerstva obrany a Alexandr Lukašenko (jako prezident) slouží jako vrchní velitel. Ozbrojené síly byly vytvořeny v roce 1992 z částí bývalých sovětských ozbrojených sil, které se nacházely na území nové republiky. Transformace bývalých sovětských sil na běloruské ozbrojené síly, která byla dokončena v roce 1997, snížila počet jejích vojáků o 30 000 a restrukturalizovala její vedení a vojenské formace. Většina členů běloruských složek jsou branci, kteří slouží 12 měsíců, pokud mají vysokoškolské vzdělání nebo 18 měsíců, pokud tomu tak není. Demografické poklesy běloruských branců zvýšily význam profesionálních vojáků, kterých bylo v roce 2001 celkem 12 000. V roce 2005 bylo asi 1,4 % běloruského hrubého domácího produktu věnováno na vojenské výdaje. Bělorusko nevyjádřilo přání vstoupit do NATO, ale od roku 1997 se účastní se programu individuálního partnerství a poskytuje tankování a podporu vzdušného prostoru pro misi ISAF v Afghánistánu. Bělorusko poprvé začalo spolupracovat s NATO podpisem dokumentů k účasti na jejich programu partnerství pro mír v roce 1995. Bělorusko však do NATO nemůže vstoupit, protože je členem Organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti. Napětí mezi NATO a Běloruskem vyvrcholilo po prezidentských volbách v Bělorusku v březnu 2006. Trest smrti Bělorusko je jedinou evropskou zemí, která stále praktikuje trest smrti. USA a Bělorusko byly jedinými dvěma z 56 členských států Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, které v roce 2011 prováděly popravy. Administrativní dělení Bělorusko je rozděleno do šesti oblastí (, ), které jsou pojmenovány po městech, která slouží jako jejich správní centra. Každá oblast má provinční zákonodárný orgán, který se nazývá oblastní rada (bělorusky: абласны Савет Дэпутатаў, rusky: областной Совет Депутатов), a zemský výkonný orgán nazvaný správa oblasti (bělorusky: абласны выканаўчы камітэт, rusky: областно́й исполнительный комите́т), jehož předsedu jmenuje prezident. Oblasti se dále dělí na rajóny, které se běžně překládají jako okresy (bělorusky: раён, rusky: район). Každý rajón má svůj vlastní zákonodárný orgán nebo radu rajónu (bělorusky: раённы Савет Дэпутатаў, rusky: районный Совет Депутатов) zvolenou obyvateli a výkonný orgán nebo správu rajónu jmenovanou vyššími výkonnými pravomocemi. Šest oblastí je rozděleno do 118 rajónů. Město Minsk je rozděleno do devíti distriktů a má zvláštní postavení hlavního města. Řídí jej výkonný výbor a byla mu udělena charta samosprávy. Regiony (s administrativním centry): Brestská oblast (Brest) Homelská oblast (Homel) Hrodenská oblast (Grodno) Mohylevská oblast (Mogilev) Minská oblast (Minsk) Vitebská oblast (Vitebsk) Zvláštní administrativní distrikt: město Minsk Ekonomika Bělorusko je průmyslově-zemědělský stát. Hlavní průmyslová odvětví jsou strojírenství, těžba a zpracování draselných solí, papírenský, textilní, potravinářský a chemický průmysl. V zemědělství převažuje živočišná výroba, zejména chov prasat, skotu, koní a drůbeže, nad výrobou rostlinnou. Pěstují se brambory, ječmen, žito, cukrová řepa a len. HDP na obyvatele za rok je 18 066 USD (2016). Převažuje tepelná energetika.Po rozpadu SSSR došlo k nepovedené transformaci na volnotržní ekonomiku. V letech 1991–94 poklesla průmyslová výroba o 30 %, míra inflace v tomto období byla 2000 %, v roce 1994 žilo pod úrovní životního minima 60 % obyvatel. Toho využil Alexander Lukašenko, který Bělorusům nabídl model „tržního socialismu“. Lukašenkův režim zastavil privatizaci a zachoval si státní kontrolu nad zhruba 70 % podniků, nad cenami a měnovou politikou. Lukašenkovi se podařilo ekonomiku do roku 1997 stabilizovat, takže makroekonomické ukazatele Běloruska byly v roce 1997 nejlepší ze všech zemí bývalého Sovětského svazu. V roce 2000 dosáhlo Bělorusko úrovně průmyslové výroby roku 1990. V roce 2001 začala i opatrná privatizace (menších podniků). Hrubý domácí produkt jen v roce 2005 vzrostl o 9,2 %. Inflace toho roku klesla na 8 %, z dosavadních trojciferných hodnot. Tyto výsledky ostře kontrastovaly zejména se stagnací sousední Ukrajiny, což Lukašenko také silně využíval v propagandě. Státní zásahy do ekonomiky ji nicméně stejně destabilizovaly, což se projevilo nejvíce v měnové politice, tedy znovu rozjetou inflací. Když byly před prezidentskými volbami v roce 2010 zvýšeny platy zaměstnanců státních podniků o 40 % (v přepočtu na 500 amerických dolarů), inflace v roce 2011 dosáhla znovu trojciferné hodnoty – 108,7 %. Stát reagoval devalvací měny, čímž reálné mzdy poklesly z 530 amerických dolarů v prosinci 2010 na 330 amerických dolarů v květnu 2011. Další příčinou krize byl deficit státního rozpočtu. Výkon běloruské ekonomiky se však znovu výrazně zlepšil v roce 2017, což uznaly i mezinárodní ratingové agentury a OECD. Běloruská ekonomika je silně závislá na ruské a je jí specifickým způsobem i dotována: mezi Běloruskem a Ruskem existuje bezcelní unie, takže ropa z Ruska na běloruské území teče ropovody bez cla a Bělorusové clo za ruskou ropu vybírají až na svých hranicích se třetími zeměmi. Tento de facto reexport dlouhodobě utužoval politické a geopolitické vazby na Rusko, které však poněkud oslabily po ruském anektování ukrajinského Krymu v roce 2014. Vztahy Ruska a Běloruska se zhoršují i v poslední době, což má dopady i na ekonomiku a hrozí rozpad bezcelní unie. Souběžně Bělorusko posiluje ekonomické vazby s EU. V dubnu 2020 vyslaly Spojené státy americké do Běloruska tankerem první zásilku ropy, která má být počátkem diverzifikace dodávek s cílem zmenšení běloruské závislosti na Rusku. Země vykazuje minimální hodnoty nezaměstnanosti, na niž se pohlíží jako na nepřípustný sociální jev; v zemi platí zákonná pracovní povinnost jako v sovětských časech. Cestovní ruch Přestože Bělorusko není příliš turisticky atraktivní zemí (což je však z velké části způsobeno minimální propagací a omezenými podmínkami pro rozvoj turistického ruchu), lze najít místa, která za pozornost určitě stojí. Hlavní město Minsk bylo bohužel za 2. světové války zničeno a jen nepatrná část se dočkala obnovy, takže se zde zachovalo jen málo ze staré architektury. Nejstarší budovy pocházejí ze 17. století, a jsou tedy barokní, jako Katedrála jména Nejsvětější Panny Marie (katolická) a Katedrála svatého Ducha (pravoslavná), k níž přiléhá bernardinský klášter. Z historistních staveb vyniká novorománský Kostel svatého Simona a Heleny. Pozornost návštěvníka by mohlo upoutat především Trojické předměstí na severozápadním okraji centra. Jinak je běloruská metropole skvělou ukázkou sovětského funkcionalistického stavebního stylu a urbanismu: velké funkcionalistické budovy (zejm. úřad vlády na Náměstí nezávislosti, původně budova Nejvyššího sovětu), rozsáhlé parky a široké prospekty jsou typickým obrazem Minsku, vytvořeným v poválečných desetiletích. Minsk je také kulturním centrem Běloruska: najdeme zde osm muzeí a šest divadel, včetně opery. Z nejnovějších staveb budí zájem nová budova Běloruské národní knihovny zprovozněná roku 2006. Z dalších historicky či kulturně zajímavějších měst lze jmenovat Grodno (zachovaná část historické zástavby, Katedrála svatého Františka Xaverského), Vitebsk, který je rodištěm Marka Chagalla a lze zde navštívit i jeho rodný dům, či Polock bohatý na sakrální památky. Zajímavou a přitažlivou krajinou je Polesí na jihu Běloruska. Jde o zalesněnou nížinu podél řeky Pripjať, jejíž jižní část leží již na Ukrajině. Řeka se zde pohybuje s téměř nulovým spádem, což způsobilo vytváření obrovských mokřin podél Pripjati a jejich přítoků. Také Národní park Bělověžský prales na hranici s Polskem, zapsaný již v roce 1979 na seznam Světového dědictví UNESCO, láká stále více turistů. Na seznam byly zapsány také dvě významné architektonické památky: Mirský zámek a zámek v Ňasviži. Spolu s řadou dalších zemí sdílí Bělorusko zápis Struveho geodetického oblouku. Historicky významnou je i Brestská pevnost, kde v roce 1918 Rusko a Německo podepsaly brestlitevskou mírovou smlouvu, významný mezník v dějinách první světové války. Zvláště pro Poláky má velký význam i malá vesnička Kreva (polsky Krewo). Na zdejším hradě, z něhož bohužel zbyly jen ruiny, totiž vznikla roku 1385 Polsko-litevská unie (respektive její první fáze zvaná Krewská unie). S polským rodem Sapiehů je zase spojen zámek v Ružanech, z něhož rovněž zbyly ruiny, nicméně běloruská vláda ho průběžně rekonstruuje. K nejstarším památkám v Bělorusku patří románsko-gotická Kamjaněcká věž ze 13. století. Obyvatelstvo 10 největších městBěloruska Podle Národního statistického výboru byl k 1. lednu 2022 počet obyvatel 9 255 524. Etničtí Bělorusové tvoří 83,7% celkové populace Běloruska. Dalšími největšími etnickými skupinami jsou: Rusové (8,3%), Poláci (3,1%) a Ukrajinci (1,7%). Bělorusko má hustotu obyvatelstva asi 50 lidí na kilometr čtvereční; 70% jeho celkového obyvatelstva je soustředěno v městských oblastech. V Minsku, hlavním a největším městě, žilo v roce 2015 1 937 900 obyvatel. Gomel je se 526 872 obyvateli (rok 2015) druhým největším městem a je krajským městem gomelské oblasti. Dalšími velkými městy jsou Mogilev (365 100), Vitebsk (342 400), Hrodna (314 800) a Brest (298 300). V roce 1926 v Běloruské SSR tvořili Bělorusové 80,6 % obyvatel, Židé 8,2 % a Rusové 7,7 %. Podobně jako v mnoha dalších východoevropských zemích má Bělorusko negativní míru růstu populace a zápornou míru přirozeného růstu. V roce 2007 klesla běloruská populace o 0,41% a její plodnost byla 1,22,, což je výrazně pod mírou. Čistá míra migrace je +0,38 na 1 000, což naznačuje, že Bělorusko prožívá o něco více imigrace než emigrace. V roce 2015 bylo 69,9 % běloruské populace ve věku 14 až 64 let; 15,5% bylo mladších 14 let a 14,6% starších 65 let. Jeho populace také stárne; odhaduje se, že střední věk 30–34 let se v roce 2050 zvýší na 60 až 64 let. V Bělorusku je přibližně 0,87 muže na ženu. Průměrná délka života je 72,15 (66,53 let u mužů a 78,1 let u žen). Více než 99 % Bělorusů ve věku nad 15 let je gramotných. Podle statistiky Světové zdravotnické organizace je Bělorusko zemí s druhou nejvyšší konzumací alkoholu na světě v přepočtu na počet obyvatel (k 2017). Jazyková situace Oficiálními jazyky státu jsou běloruština a ruština. Již v dobách carského Ruska byla však běloruština vystavena útlaku a preferována byla státními orgány ruština. Současná běloruská vláda v tomto trendu pokračuje. Výsledkem je rusifikace Běloruska, tj. stav, kdy v běžné praxi a často i ve školství je užívána ruština, případně tzv. trasjanka (směs obou jazyků, obdoba suržyku na Ukrajině), zatímco spisovná běloruština, zvláště ve své předreformní podobě z 20. let 20. století (tzv. taraškevica), je znakem spíše národně orientované inteligence a protilukašenkovské opozice, jejíž účast na společenském životě a vliv na něj jsou státním aparátem potlačovány. Náboženství Podle sčítání lidu z listopadu 2011 se 58,9 % všech Bělorusů hlásilo k nějakému náboženství; z toho pravoslaví tvoří (běloruský exarchát Ruské pravoslavné církve) asi 82 %. Římský katolicismus se praktikuje většinou v západních oblastech a existují také různá odvětví protestantismu. Menšiny také praktikují řecký katolicismus (tzv. uniaté), judaismus, islám (zejm. Lipkové) a novopohanství. Celkově je 48,3 % populace pravoslavných křesťanů, 41,1 % je bez vyznání, 7,1% katolíků a 3,3 % následují jiná náboženství. Běloruská katolická menšina je soustředěna v západní části země, zejména kolem Hrodna, je složena ze směsi Bělorusů a dále polské a litevské menšiny. Prezident Lukašenko uvedl, že pravoslavní a katoličtí věřící jsou „dvěma hlavními vyznáními v naší zemi“.Původně (až do 16. století) byla drtivá většina obyvatelstva Bílé Rusi pravoslavná, ale postupem času sílily přestupy (hlavně šlechticů) k protestantským církvím a ke katolicismu. Po vyhlášení brestlitevské unie roku 1596 vznikla řeckokatolická církev (a pravoslaví bylo zároveň postaveno mimo zákon). Hrubé snahy o její všeobecné prosazení vyvolaly ohromný odpor (např. povstání ve Vitebsku) pravoslavného obyvatelstva i většiny duchovenstva, takže nakonec muselo být roku 1635 pravoslaví opět oficiálně povoleno. Přestože běloruský lid a nižší šlechta vnímali řecké katolictví jako vnucovanou víru, získávalo postupně v dalších staletích své stoupence i v těchto vrstvách a v 19. století začalo být uniatství chápáno a vyzdvihováno jako charakteristický rys běloruského národa. V důsledku vnucovaného – pro změnu – pravoslaví ze strany carské moci, však uniaté nezískali tak silné pozice jako na Malé Rusi/Ukrajině. Původně početná komunita běloruských židů byla zdecimována za 2. světové války, zbytek po rozpadu SSSR odešel do Izraele. Z původně sedmisettisícové komunity tak zbývá zhruba 10 000 Židů. Vysoký podíl ateistů je mj. důsledkem omezení dřívějšího církevního vlivu na školství, zejména v době Sovětského svazu. Kultura Nejslavnějším běloruským spisovatelem je patrně Janka Kupala. Světlana Alexijevičová získala roku 2015 Nobelovu cenu za literaturu. Za hranice své vlasti pronikli rovněž autoři jako Jakub Kolas, Maksim Bahdanovič, Vasil Bykav, Uladzimir Karatkevič, Alěs Adamovič, Maksim Tank či Ryhor Baradulin. K zakladatelům běloruského písemnictví patří Cyril Turovský. František Skorina přeložil do běloruštiny Bibli. Vyšla roku 1517 v Praze, jako vůbec první tištěná kniha východní Evropy (Skorina v Praze působil jako císařský zahradník). Skorina též kodifikoval staroběloruštinu. V 17. století působil osvícenec Simeon Polockij. Ke klíčovým figurám národního obrození patřili básnířka Alaiza Paškevičová či spisovatel Konstanty Kalinowski. Z protikomunistického exilového proudu běloruské literatury je známa Natalia Arseněva nebo Larysa Henijušová, která své první běloruské básně napsala a vydala v Praze, krátce po únorovém komunistickém převratu však byla zatčena a deportována do Sovětského svazu, kde pak strávila osm let v gulagu. Pro rozvoj moderní běloruštiny a literatury měl velký význam časopis Naša Niva založený roku 1906 (vychází dodnes). První generace jeho autorů byla nazývána našanivská. Významnou operní pěvkyní současnosti je Nadzeja Kučarová, vítězka BBC Cardiff Singer of the World competition z roku 2015. V populární hudbě dokázal získat mezinárodní úspěch houslista Alexander Rybak, který má dnes ovšem norské občanství. Legendou běloruského folku je skupina Pesňary. Největším hudebním festivalem je Slavjanski bazar, který se každoročně koná ve Vitebsku a zaměřuje se primárně na populární hudbu ze slovanských zemí, ale často soutěží i umělci z neslovanských států, vítězem hlavní soutěže se stal již i zástupce Izraele či Mexika. Vysokou prestiž má baletní soubor Národního akademického divadla v Minsku (Нацыянальны акадэмічны Вялікі тэатр оперы і балета), jeho choreograf Valentin Jelizarjev získal roku 1996 prestižní Cenu Benois de la danse. Hereckými hvězdami sovětského filmu byl Innokentij Smoktunovskij nebo Petr Šelochonov. Na území současného Běloruska se narodila i řada osobností, které jsou dnes vnímány spíše jako Poláci – jsou to zejména spisovatel Adam Mickiewicz a hudební skladatel Stanisław Moniuszko. Na území Běloruska kdysi sídlila též významná židovská komunita. Místo narození Bělorusko má tudíž ve svém životopise mnoho židovských osobností – malíř Marc Chagall, herec Solomon Michoels, malíř Chaïm Soutine, sochař Ossip Zadkine, nebo hudební skladatel Irving Berlin. Kuchyně Podobně jako Češi využívají Bělorusové ve své kuchyni často houby. Podávají se jako hlavní jídlo (zejm. hřiby na smetaně), jako polévka, omáčka i jako krém. Další základní surovinou jsou brambory, z nichž je připravováno asi nejtypičtější běloruské jídlo – draniki, což je obdoba bramboráku. Palačinkám jsou podobné tzv. bliny. Z ruské, resp. ukrajinské kuchyně Bělorusové převzali boršč. Minsk převzal více středoevropské vlivy, což je poznat na oblibě řízku či speciality filet á la Minsk. Velmi se užívá česnek a kmín. Oblíbeným místním nápojem je kvas, vyráběný ze sladu, cukru, máty peprné a ovoce. Místní specialitou je likér Běloveskaja, vyráběný ze stovky druhů rostlin. Hodně se pije také vodka. Neblaze proslulé je levné jablečné víno čarnila, s jehož konzumací v nejnižších vrstvách společnosti se vláda snaží bojovat. Zvláštností je, že v Bělorusku je považováno za neslušné jíst na veřejnosti. Díky tomu se také vůbec neprosadilo rychlé občerstvení. Věda K nejvýznamnějším běloruským vědeckým osobnostem patří nositel Nobelovy ceny za fyziku z roku 2000 Žores Ivanovič Alfjorov a letecký konstruktér Pavel Suchoj. Na vývoji sovětských jaderných zbraní se podílel fyzik Jakov Borisovič Zeldovič. Běloruský původ měl rovněž psycholog Lev Vygotskij, fyzik Leonid Isaakovič Mandelštam či matematik Otto Šmidt. V běloruském Kobrynu se narodil též americký matematik Oscar Zariski. V sovětské vědě působil matematik-topolog Lev Schnirelmann. Jan Czerski je autorem první mapy jezera Bajkal. Otcem běloruské vzdělanosti je kněz Cyril Turovský. Lingvista Branislav Taraškievič je tvůrcem spisovné běloruštiny, která nese i jeho jméno – taraškievica. Nedaleko Miru se narodil filozof Salomon Maimon. Nobelovu cenu za ekonomii získal roku 1971 běloruský rodák Simon Kuznets. Významným marxistickým teoretikem byl Alexandr Bogdanov. Nejvýznamnější běloruskou vědeckou a vzdělávací institucí je Běloruská státní univerzita v Minsku. Podle žebříčku QS World University Rankings 2023 jde o 288. nejlepší vysokou školu na světě (což je zcela shodné umístění, jakého dosáhla Univerzita Karlova). Sport Nejúspěšnějšími individuálními běloruskými sportovci jsou sportovní gymnasté Vitalij Ščerbo, s rekordními osmi tituly mistra světa a šesti zlatými z olympiády, a Olga Korbutová, která získala čtyři zlaté olympijské medaile. Běloruskou gymnastickou školu úspěšně reprezentovala též Světlana Boginská, nebo trampolinisté Uladzislau Gančarou a Ivan Litvinovič. Zápasník Alexandr Medveď získal zlatou medaili na třech po sobě jdoucích olympiádách. Volejbalista Georgij Mondzolevskij má dvě zlaté a v roce 2012 byl uveden do Síně slávy Mezinárodní volejbalové federace. Kanoista Vladimir Parfenovič má tři olympijská zlata. Zřejmě nejúspěšnějším běloruským sportovcem současnosti je biatlonistka Darja Domračevová, která získala již čtyři zlaté medaile na olympijských hrách. Sprinterka Julija Něstěrenková dokázala i v éře dominance černošských běžkyň vybojovat zlato na olympijských hrách v běhu na 100 metrů, v Athénách roku 2004. V posledních letech se Bělorusové začali silně prosazovat v akrobatickém lyžování, olympijské zlato získali již čtyři akrobatičtí lyžaři: Alexej Grišin, Anton Kušnir, Alla Cuperová a Hanna Husková. Samostatné Bělorusko na olympijských hrách získalo od roku 1994 dvacet jedna zlatých olympijských medailí. Nejpopulárnějším sportem v Bělorusku je fotbal. Nejznámějším běloruským fotbalistou posledních let je Alexandr Hleb, z časů SSSR pak Sergej Alejnikov. Nejúspěšnějším běloruským fotbalovým klubem je Bate Borisov, od roku 2008 pravidelný účastník skupinové části Ligy mistrů. Druhým nejpopulárnějším sportem je lední hokej, běloruská reprezentace dosáhla nejlepšího úspěchu na olympijských hrách 2002, kde skončila na čtvrtém místě. Klub HK Dinamo Minsk hraje Kontinentální ligu. Bělorusko hostilo mistrovství světa v ledním hokeji v roce 2014. Další šampionát mělo Bělorusko uspořádat spolu s Lotyšskem v roce 2021, ale kvůli politickým nepokojům se zde nakonec nekonal. Roku 2019 pořádalo Bělorusko ve svém hlavním městě Evropské hry. Dlouholetý vládce Alexander Lukašenko klade na sport velký důraz a sám od roku 1997 předsedá běloruskému olympijskému výboru. Od devadesátých let 20. století uspěli běloruští sportovci i v tenise, kde věhlasu dosáhly Viktoria Azarenková (světová jednička a vítězka Australian Open), Nataša Zverevová, nebo Aryna Sabalenková, která vyhrála Australian open v roce 2023. V šachu se prosadil Lev Polugajevskij. Odkazy Reference Literatura ŘEZNÍK, Miloš. Běloruská státnost – novum nebo tradice?. Historický obzor, 1997, 8(5/6), s. 118–120. HLAVÁČEK, Petr - KOTAU, Pavel. Bělorusko mimo Bělorusko. Běloruští intelektuálové v meziválečném Československu. Praha: Univerzita Karlova, Filozofická fakulta, 2016. Související články Alexandr Lukašenko Běloruské referendum v roce 1996 Bělověžský prales Černobyl Seznam měst v Bělorusku Externí odkazy Oficiální stránky prezidenta Velvyslanectví České republiky v Bělorusku Oficiální stránky Rusko-běloruského svazu Svobodné Bělorusko – stránky prodemokratického občanského sdružení Občanské Bělorusko (stránky prodemokraticky zaměřené) Aktuální počasí v Bělorusku Státy Evropy Vnitrozemské státy Státy a území vzniklé roku 1991 Slovanské státy a území Postsovětské státy


Ochucené | Košík.cz 161 produktů nalezeno Biofarma DoRa (4) Bohemilk (1) Choceňská Mlékárna (9) D-jogurt (2) Krajanka (13) Mlékárna Kunín (12) Mlékárna Valašské Meziříčí (5) Náš Grunt (3) Olma (30) Wine Food Market (8) Zott (3) Müller Mix Choco Balls (4,9%) 130g Mlékárna Kunín Smetanový jogurt Jahůdka 150g 13,90 Kč 9,90 Kč Mlékárna Kunín Smetanový jogurt Čokobanánek 150g Olma Florian Smetanové pokušení jogurt stracciatella 150g Olma Florian Smetanové pokušení jogurt jahoda 150g Hollandia Selský jogurt jahoda 200g Müller Mix Choco Waffles (5,6%) 130g Hollandia Selský jogurt čokoláda 200g Danone Fantasia Jogurt s mléčnou čokoládou 110g (153,64 Kč / kg) Hollandia Selský jogurt malina 200g Mlékárna Kunín Smetanový jogurt Borůvka 150g Hollandia Bio selský jogurt hrušky 180g Hollandia Selský jogurt borůvka 200g Hollandia Bio selský jogurt borůvky 180g Hollandia Bio selský jogurt jahody 180g Choceňská Mlékárna Choceňský smetanový jogurt jahodový 150g Olma Florian Smetanové pokušení jogurt chocoballs 150g Choceňská mlékárna Choceňský smetanový jogurt borůvkový 150g Danone Activia Jahoda 120g (115,84 Kč / kg) Olma Florian Smetanové pokušení jogurt borůvka 150g Müller Mix Salty Caramel balls (6,2%) 130g Müller Mix vanilka/třešeň (2,2%) 130g Hollandia Bio Jogurt selský čokoláda 180g


source: CulturaX

text: Gay lom top doprovod na kolečkách prsa kompilace By šukal právě teď žatec v zadku během sexu kvůli, máma zjistí, že syn má sex za peníze pro kluky, Horký ženský obraz štětí ponožky sex videa weby,


Dánský premiér: Stali jsme se obětí frustrace - iDNES.cz Dánský premiér: Stali jsme se obětí frustrace Dánsko není nepřítelem islámu. Je to tolerantní a otevřená společnost, která si zakládá na svobodě slova a vyznání. Nyní se stala obětí dezinformační kampaně, řekl v písemném rozhovoru pro MF DNES premiér Dánska, Anders Fogh Rasmussen. Dánský premiér Rasmussen - Anders Fogh Rasmussen, dánský premiér. | foto: Profimedia.cz Otázky a odpovědi ke karikaturám Proč jste původně odmítl přijmout velvyslance arabských zemí, když chtěli jednat o karikaturách? Považujete to zpětně za chybu? Naše vláda vedla dialog s muslimy v Dánsku už dávno před touto nešťastnou krizí. Po otištění karikatur jsme zorganizovali několik setkání s velvyslanci zemí, které si na publikování kreseb stěžovaly. Jak vnímáte protidánskou vlnu? S nedůvěrou a smutkem. Jsme svědky toho, jak se pálí naše vlajky a naše vyslanectví jsou terčem útoků. Na Dány se nyní pohlíží jako na netolerantní nepřítele islámu. Dánsko přitom historicky patří mezi nejvíce otevřené a nejtolerantnější země na světě. Vážíme si všech náboženství. Věříme ve svobodu vyjadřování. Vždy jsme aktivně propagovali dialog kultur. Proto velmi tvrdě pracujeme na tom, abychom společně s přáteli a spojenci tuto krizi vyřešili. Spatřujete nějakou souvislost mezi protesty v muslimském světě a působením vašich vojáků v Iráku? Nikoli. Zároveň si ale myslím, že rozhodné reakce muslimských zemí, násilné útoky na dánské ambasády urychlilo to, co bychom mohli nazvat úmyslnou dezinformační kampaní. Jednotlivci, kteří mají zájem vyvolávat nenávist a násilí, mohou využít jakoukoli záminku a fámu, aby postrčili do popředí svoji vlastní agendu. Můžeme udělat jen velmi málo, abychom zastavili tyto zlomyslné dezinformační kampaně, které se rychle šíří. Proto naléhám na každého, aby udělal co nejvíce pro zastavení falešných a nebezpečných fám. Uvažujete v této souvislosti o stažení vašich vojáků z Iráku? Dánské přispění ke stabilitě a bezpečnosti v Iráku je založeno na žádosti irácké vlády a OSN o naši pomoc. Spor kolem karikatur se dosud nijak nepromítl do vztahů s Irákem, kde máme vojenské jednotky. Tamní vláda naopak nedávno potvrdila své jasné přání pokračovat ve spolupráci s Dánskem. Jak si vysvětlujete skutečnost, že se teprve nyní, na začátku roku 2006, hovoří o karikaturách, které byly v listu Jyllands-Posten publikovány již loni v září? To je velmi dobrá otázka. Karikatury v deníku vyvolaly na podzim v Dánsku širokou debatu veřejnosti. Proto jsem také zasvětil velkou část svého novoročního projevu problematice zajištění uctivého dialogu a principům svobody vyjadřování. Ve svém proslovu jsem dal jasně najevo, že odsuzuji jakékoli vyjádření, jednání či náznaky, které se pokoušejí démonizovat skupiny lidí na základě jejich vyznání či etnického původu. To je něco, co nepatří do společnosti, která si zakládá na úctě k lidským bytostem. Situace nicméně eskalovala až před dvěma týdny. Ano. Je nesporné, že mnoho muslimů kresby urazily. Současně se začala šířit dezinformace. Věřím, že právě to rozjelo sérii událostí, které vedly tam, kde právě teď jsme. Obáváte se možného teroristického útoku na vaší půdě? Stupeň pohotovosti kvůli teroristickým hrozbám byl na určitou dobu zvýšen. Dánská policie situaci v zemi velmi pozorně sleduje. Můžete nám přiblížit muslimskou komunitu v Dánsku? Máte informace o tom, zda jsou mezi nimi také radikálové a extremisté? Zhruba dvě stě tisíc muslimů žije v Dánském království v harmonii se všemi Dány. Dánští muslimové mohou svou víru vyjádřit a praktikovat zcela svobodně. Imigranti v Dánsku představují osm procent celkové populace a jsou důležitým přínosem pro naši společnost, například kulturně či ekonomicky. Jak byste přesněji charakterizoval muslimy žijící u vás? Drtivá většina tvrdě pracuje. Moje vláda připravuje návrhy, které imigranty ještě více povzbudí například k dosažení vzdělání odborného či univerzitního. To je klíč k zapojení se do společnosti a k plnému využívání všech jejích výhod. Jaká práva požívají muslimové v Dánsku? Mohou se svobodně organizovat na základě dánského práva. Vláda v tom nehraje žádnou roli. Bylo by ostatně proti našim zákonům bránit náboženským skupinám ve svobodě organizování a vyjadřování. V naší zemi je zaregistrováno asi dvacet muslimských organizací. Tyto komunity mají možnost oddávat páry podle dánských zákonů nebo třeba požívají daňové výhody. Evropská unie reagovala na útoky proti vašim ambasádám poněkud vlažně. Nečekali jste od ní více? Potěšila nás široká mezinárodní podpora. Rád bych zdůraznil, že s přáteli a spojenci - a to nejenom v Evropě - houževnatě pracujeme na řešení krize. EU nyní zvažuje, jak obnovit dialog mezi Evropou a muslimským světem, který je vystavěn na dlouholetém přátelství. Co se podle vás bude dít dál? Dánsko se nějakým způsobem stalo zjevně symbolem frustrace, která zakrývá původní problém. Nechci jít do detailů politických či diplomatických iniciativ, ale mohu říct, že Javier Solana, vysoký představitel EU, brzy zavítá do islámských zemí. Jsem si jist, že to bude důležitý přínos k vyřešení krize. Dovolte mi ještě jeden příklad. Velmi vřele vítám společnou iniciativu OSN, EU a Organizace islámské konference. Věřím, že tato iniciativa se stane významným prvkem pro solidní základy dialogu. Jak tedy zní váš vzkaz odpůrcům? Zcela jasně říkám: Musíme udělat vše pro zklidnění situace. Vrátit se na cestu dialogu. Chceme spolupráci, nikoli konflikt. Témata: Anders Fogh Rasmussen, Dánsko, Irák, zákon, Evropská unie, Islám


source: fineweb

text: home > nápověda > Termín expedice Informace o běžném termínu expedice konkrétního modelu naleznete v jeho podrobném popisu. Prvotní informaci, zda je vámi vybraný model ihned k dodání, naleznete hned na začátku podrobného popisu, kde by v tom případě byl uveden Komentář - Ihned k dodání, možnost rezervace! V takovém případě je zboží fyzicky u nás na vzorkovně a je možno si jej, v případě osobního odběru, ihned zakoupit a odnést. Doporučujeme, nebo je vhodné, si toto zboží před cestou k nám nejlépe telefonicky nebo mailem rezervovat, aby se nemohlo stát, že v mezičase jej objedná někdo jiný. A kdo první objedná, tomu je zboží rezervováno a připravováno k expedici, takže odpoledne se již může nalézat v rukou dopravní služby. Pokud na tento nápis/tlačítko kliknete, tak se objeví vyskakovací okno vašeho prohlížeče, ve kterém bude vypsán počet dní do data expedice v případě aktuální objednávky. V případě informace Expedice 0 dny je tento model ihned k dodání, tedy na vzorkovně. V případě informace Expedice 1 dny a více (omlouváme se za nesprávnou češtinu), bývá tento model připraven k expedici v uvedeném počtu dní.


text: to film původní plný film neratovice počítač nahé. habartov vačky dívky podle státu údolí bez kondomu, můžete koupit dilda sex videa zubří lázně prsa. Escort stránka com zlobivý tabu chat ženy na nahé o provedení orální sex voyér s jiným párem video první gay sex filmy spí opilec na webovou velešín, Jaroměř ženy datování stránky ošklivé tátu masáž a vyhledávače videí pro sex pro ženy telč koní Použít k získání sexu o sexu chodová planá malé Sex nucen voyeur app aplikace pro smartphone telč dům čištění gif dívky porno horní cerekev krásné fotky horké dámy nahé triky aplikace sex apps se připojily k sexu řazení sex voyeur koleji sex s dominantními ženami otroctví sex video vačka sex,


Penzion Husův dům fotogalerie Praha 1 fotky. Fotogalerie Penzion Husův dům. Mapa a popis cesty Penzion Husův dům Jak poslat Rezervaci nebo vzkaz pro Penzion Husův dům Nyní jste na stránce rychlé rezervace pro zařízení Penzion Husův dům, které nabízí ubytování ve městě (obci) Praha 1 - Praha 1. Nyní jen zbývá vyplnit potřebné udaje pro rezervaci ubytování a a stisknout tlačítko odeslat. Můžete poslat nejen rezervaci ubytování, ale i jakýkoliv jiný dotaz. Vzkaz je pak online odeslán zařízení Penzion Husův dům. Aby bylo možné vám případnou rezervaci ubytování potvrdit, nebo vám odpovědět na dotaz je povinné vyplnění políčka e-mail. Aby také v zařízení Penzion věděli kdo se to vlastně ptá či komu vlastně potrzují ubytování ve městě Praha 1 - Praha 1 je potřeba vyplnit také vaše jméno. Poku chcete aby vaše poptávka ubytování, nebo jinný dotaz byl vyřízen co nejdříve můžete klidně uvést i telefon.


text: :: vyber region :: Praha Středočeský kraj Jihočeský kraj Plzeňský kraj Karlovarský kraj Ústecký kraj Liberecký kraj Královéhradecký kraj Pardubický kraj Vysočina Jihomoravský kraj Olomoucký kraj Moravskoslezský kraj Zlínský kraj Česká republika Slovensko Svět zprávy komentáře tiskové zprávy témata multimedia Pasivní domy jsou vážně zábava. Děti i dospělé o tom přesvědčí unikátní expozice 14. 4. 2014 - BRNO [Econnect/Centrum pasivního domu] Energeticky šetrné domy ukazují cestu, jak bydlet zdravě, dopřát si zasloužený komfort a ušetřit skutečně hodně peněz za energie. Tohle všechno už budou vědět i malé děti. A to díky veliké zážitkové interaktivní expozici o tom, jak se staví pasivní dům. Expozice, která zatím nemá v Evropě žádnou konkurenci, nese příznačný název: „Mámo, táto, pojďme bydlet zdravě!“ Interaktivní výstava bude poprvé otevřená široké veřejnosti už příští týden, 23. – 26. dubna 2014 na brněnském výstavišti v rámci stavebního veletrhu IBF. Celá expozice má celkem 11 stanovišť na ploše zhruba 250m2 a je založena na touze dětí zkoumat, hledat a hrát si. Výstava objasňuje, co je důležité při stavbě domu s ohledem na jeho energetickou šetrnost. „Inspirovali jsme se velkými světovými science centry, které dokázaly zaujmout a hravě přiblížit přírodní zákony, taje fyziky, chemie i mnohé dalším dětem i rodičů. My obdobným způsobem přibližujeme svět energeticky šetrného stavění české veřejnosti. Vymysleli jsme totiž expozici, kde si ti nejmenší i největší mohou doslova osahat to důležité, co ke stavbě dobrého domu patří,“ říká Jan Bárta, ředitel osvětové organizace Centrum pasivního domu. Návštěvníci se tu dovědí, jak se v pasivním domě větrá třeba v zimě, když se nám nechce otevřít okno. Budou si moci zkusit co nejrychleji zaizolovat dům, vyskládat rám okna, anebo zastřílet na jeden pěkně nepovedený dům plný tepelných mostů. Budou sami zkoušet, proč je tak důležitá orientace domu ke světovým stranám, anebo tvar domu. U každého stanoviště jsou navíc připraveny pracovní listy pro chytré děti. A všechny úkoly si klidně mohou vyzkoušet i zvídaví rodiče. Pro ně jsou u každého stanoviště připraveny informační listy. „Pasivní domy jako dosažitelný ideál pro bydlení jsou čím dál „normálnější“, začínají konečně mizet mýty o technologické složitosti. Je to jen zapojení rozumného uvažování a preciznosti do stavby domu. A díky nové interaktivní dětské expozici „Mámo, táto, pojďme bydlet zdravě!“ už i české děti budou vědět, že bydlet zdravě, jde tak hravě!“, uzavírá Jan Bárta. Koncept pasivních domů je na světě je už desítky let, poprvé jej pojmenoval a podrobně uchopil v roce 1991 německý fyzik Wolfgang Feist. Svět už sebevědomě kráčí směrem k dosažení co nejnižší energetické šetrnosti a nezávislosti na vnějších zdrojích. Česká republika nejistě přešlapovala trochu déle, první pasivní dům se tu postavil o 10 let později, nicméně i u nás už můžeme mluvit o trendu nízkoenergetických a pasivních domů. -red- DISKUSE - KOMENTÁŘE: Související odkazy Centrum pasivního domu Související články 30.12.13 Centrum Veronica Hostětín bude propagovat ekovýchovu na středních školách 9.11.12 Dny pasivních domů zvou na prohlídku 17.9.12 Britský diplomat zahájil Evropský týden mobility cestou na kole z Prahy do Brna 31.5.12 Učitelé navštívili ekologickou obec Hostětín 27.4.12 Klimatická hvězda míří do Hostětína 21.2.12 „Pasivní panelák? A to myslíte vážně?“ je název právě vycházející knihy o rekonstrukci panelových domů do pasivního standardu 20.2.12 Pokračování Zelené úsporám bude nejdříve za rok, miliardové úspory ve státní kase jsou ohroženy 22.6.11 Zelené stavění pro budoucnost: v Brně vzniká unikátní projekt 26.5.11 Hnutí Duha: Vláda musí podporovat energetickou nezávislost 11.5.11 Se stavbou pasivního domu poradí již ve všech koutech republiky 28.4.11 Nadace Partnerství představuje projekt Otevřené zahrady 28.4.11 Ekologické poradny zasluhují finanční podporu státu stejně jako ostatní služby pro veřejnost 14.2.11 Budoucnost patří energeticky a environmentálně šetrným domům O Autorech -red- (Článek je redakčně upravenou tiskovou zprávou některé z nevládních organizací. Jméno organizace uvádíme v záhlaví zprávy.)


8. 11. 2010 Goldeneye 007 I když pravověrní PCčkáři nesnesou představu, že by v žánru FPS mohla kralovat dlouhodobě hra, jenž nepochází z jejich platformy, ve světě "zamořeném" konzolemi je situace trochu odlišná. Nelze upřít, že Doom, Quake nebo Half-Life definovaly ve své době žánr. Ba dodnes mají co říci, o tom není sporu. Ale konzolí bylo vždy více a tak se do podvědomí hráčů zapsaly spíše tituly, které definovaly žánr na nich. Podívejme se třeba na top ten FPS na Screwattack - takový Doom se tam třeba vůbec nedostal (resp. Doom 3 se tam nepochopitelně dostal). Ale na první místě je prakticky neotřesitelně Goldeneye 007 pro Nintendo 64. Stejně neotřesitelně, jako v žebříčku nejlepších her všech dob je Ocarina of Time. Co se dá dělat, náš postkomunistický PC jazýček to chápat nemusí. Bohužel pro nás - odpor ke konzolím, pečlivě pěstovaný od počátku počítačových her u nás, vytváří předsudek, který nám brání se na Goldeneye 007 a obecně konzolové střílečky dívat nějak zpříma. "Vždyť na gamepadu se nedají dělat headshotové rocketjumpy z výskoku a otočkou o 270°", po 1000 dotkne kdejaký zkušený mazák. Je to pravda a také proto jsou dneska věci jako Counterstrike hrané v profesionálních ligách. Ale když si chcete zahrát pro zábavu, jsou potřeba podobné kejkle? Domnívám se, že ne. Chceme atmosféru, chceme nepřátele, chceme zbraně, chceme si to užít. A ať si kdo chce co chce říká, Rare studio ukázalo, že to umí. O Bondovi nepíši na tomto blogu poprvé. Hovadina Quantum of Solace od Treyarch (malý tým plný Uwe Bollů) je v podstatě tečkou za jakoukoliv radostí, kterou James Bond ve hrách může ještě udělat (nemluvě o stejnojmenném filmu). Jenže od té doby se mnohé změnilo. V prvé řadě - asi před čtvrt rokem jsem dohrál Goldeneye 007 na Nintendu 64 a mohu konstatovat, že je to vynikající střílečka. Jenže pak se stala druhá věc - Nintendo na E3 2010 oznámilo, že pro Wii chystá "něcojakopokračování". A tak jsem si řekl, že nějaké popisování kvalit této hry si nechám až na dobu, kdy dohraju Wii verzi. A tak se stalo právě včera večer. Úplně první věc, kterou musím zmínit, že Goldeneye 007 pro Wii není tak docela remakem, ale zároveň ani plnohodnotným pokračováním dnes již klasické hry z roku 1997. Je to spíše pohled na tuto hru modernějším způsobem, ale pod filmovou taktovkou. Tak například na scénáři spolupracoval Bruce Feirstein, jeden ze scénáristů filmu. Bonda hraje Daniel Craig a celá hra je zasazena do současnosti. Levely mají tématicky mnohé společného, ale jejich design a průchodnost je zásadně odlišná. S tím vším souvisí i zbraňový repertoár a některé Bondovy hračky. Slovo "modernější" jsem nepoužil bez rozmyslu. Bond na Wii totiž rozhodně není "moderní" střílečka. Ne snad, že by to byl problém, ale zkrátka je zde celá řada věcí, které se odkazují na starou dobrou klasiku. Kupříkladu - naprosto absurdní systém alarmu. V jednadvacátém století, kdy mají všichni naši protivníci k dispozici hlasovou komunikaci (ne-li rovnou čipy) je zkrátka nesmysl, aby se po vystřílení jedné místnosti rozhostilo ticho a vojáci za rohem netuší, že jejich kolegové jsou dávno v pánu. Je to úlitba staré hratelnosti, kde musíme jen za pomoci checkpointů (pozor, nikoliv sejvů!) projít level kus po kusu a ty jsou od sebe stavebně zkrátka oddělené. Podobně tak lze hodnotit umělou inteligenci - je nádherně nulová. Přesto hře nelze upřít, že podědila po klasice mnoho dobrých vlastností a řadu zmodernizovala k lepšímu. Naši nepřátelé vydrží přibližně dva až tři zásahy, mají spoustu animačních variant, změna typu střelby má smysl a systém plížení, přestože je nerealistický, je vyso 1000 ce funkční a hrou vyžadovaný. Bond vydrží docela dost, munice je nemálo, ale skoro vždy se vyplatí snažit se o stealth - protože při alarmu se počet stráží zdvoj- až ztrojnásobí. Tento jednoduchý prvek tak hráče nutí se na hru více soustředit a samozřejmě si ji i více užít. Byť Rambo styl není od věci. Jedna z největších předností staré hry je nelineární level design. Ten se bohužel v takové míře nepodařilo nacpat do nové hry, což je jistě škoda a byla to zase naopak úlitba současným hráčům, aby dostali lineární design. Nedá se ale říct, že by nový Bond byl celý v tunelu. Odboček je ve hře docela dost, hlavně pro podporu stealth hraní. Skoro každý level se dá projít skrz nějakou větrací šachtu, děravý kmen stromu či nenápadný mostík. A hlavně zůstala zachována jedna z nejlepších vlastností minulé hry - možnost či nutnost zkoumat prostor kvůli vedlejším úkolům. Při hraní na normální obtížnost je hra sice hratelná, ale rozhodně ne výjimečná. Na rozdíl od pseudorealistických her je zde naprosto v pořádku, že Bond pobije stovky nepřátel se svou věrnou pistolí P99 a nemusíme tak řešit fakt, že se z jinak neotevřitelných dveří vysype v okamžiku alarmu desítka vojáků (přičemž dveře se zase neotevřitelně zavřou). Bondovi se doplňuje zdraví, jakoby se nechumelilo a celá hra se tak stává v zásadě jen tutorialem. Při zvýšení obtížnosti na "007 Classic" se ale teprve odhalí krása hry. Hledání všech vedlejších úkolů vážně není legrace, zdravíčko se nedoplňuje (ale přibydou tradiční neprůstřelné vesty), nepřátelé vydrží o něco víc a vůbec budete rádi, že jste si mohli levely prohlédnout na nižší obtížnost. Tady se stealth očekává automaticky, jinak to prostě nejde. A to je dobře. Na serveru Joystiq jsem zahlédl perfektní shrnutí celé hry: Vyváženost nostalgie a moderny. Tento záměr se autorům perfektně povedl. Přestože hraju FPS, která se nemusí před současnou špičkou nijak stydět (teda podle toho, co považujeme za současnou špičku - vedle Medal of Honor se musí stydět každá hra, ale z jiného důvodu), zároveň dostáváme do ruky cenný odkaz na jednu z nejzásadnějších her Nintenda 64. Přijměte onu arkádovost designu misí a finálního bosse - budete odměněni velice slušnou hrou - ovšem nejvyšší obtížnost nutná. Nebojte, hra není nehratelně těžká, jen u ní strávíte více času. Celkem je ve hře šest misí, každá rozdělená na tři i více částí. Jednu část budete hrát - rozhodně při prvním hraní, okolo dvaceti až třiceti minut (ale jsou zde výjimečně mise i krátké - například s tankem, která je velice povedená, ale dohrál jsem ji asi za pět minut). Celkem tedy hovoříme o běžné hrací délce okolo devíti hodin, což rozhodně není žádný zázrak. Replayability není nejhorší, asi tak dvě další dohrání jsou skoro automatické pro hráče, co mají rádi dobře odvedenou práci. Dobrou zprávou ale je, že jednotlivé části hry, přestože spadají do jednoho prostředí daného misí, se od sebe liší jak graficky, tak náplní. Zatímco schéma hry pravidelně střídá interiéry a exteriéry, grafika je vždy nová, žádné prvky se včetně nepřátel neopakují. Při pečlivém hraní naleznete připravené místa na ostřelování (s tlumenou ostřelovačkou samozřejmě), přesto jde projít levely i kradmu i Rambo stylem. A každých dvacet minut je nová scenerie, což je právě to hezké, že se těšíte na ecf nové prvky "za rohem". Těch devět hodin hraní není nuda ani z jednoho úhlu pohledu. Hře se vyhnula frustrace i repetivnost. Jistě, člověk pořád střílí, ale... Když ono to střílení je strašně zábavné! Hra disponuje moc hezkým systémem prozrazení, kdy máme několik málo vteřin na likvidaci osob, které by mohly spustit poplach. Tato krátká doba je zvukově prokreslená zadržením dechu a jakéhosi "polknutí" - jako kdyby vám na chvíli zalehlo v uších. Pokud vše stihnete, Bond vydechne. Pokud ne, je problém. A ty kejkle - na nepřátele lze vykukovat zpoza rohu, lze bohatě ničit prostředí v náš prospěch, krycí překážky nemají nekonečnou výdrž a likvidujeme i vrtulníky, budovy, přičemž sem tam máme i (dost trapně udělané, ale hezky vypadající) souboje pěstní muž proti muži / ženě. Co chci asi říct, že dynamika akce je přes svou arkádovost velice svižná, byť předvídatelná. Představuji si to tak, že při natáčení nějaké delší akční scény ve filmu s agentem 007 se představiteli hlavní role před očima odehrává přibližně to samé, co ve hře. Má to ten filmový nádech - je to kašírované, ale je to zábava a dobře se na to kouká (pomíjím fakt, že většina těchto akcí se točí záběr po záběru a tedy nejde o kontinuální scénu). Přestože je 90% jenom střílení, jsem rád, že neakčních pasáží je tak málo. Bond je prostě nejlepší při konfrontaci s protivníky a ta mu jde v této hře velice dobře. Neobešlo by se to bez opravdu dobře udělaného ovládání. Za celou hru jsem neměl potíže s výchozím nastavením, ale když jsem se pak trochu díval do nastavení, žasnul jsem. Nejen, že si můžeme nastavit každé tlačítko jak chceme a kalibrovat citlivost Wiimote. Můžeme ale i hrát s Classic Controllerem, nemluvě o možnosti GameCube ovladači. K tomu všemu je možné zapnout i režim pro naprosté nováčky Wii hraní - bez ukazovátka. A když si trochu pohrajete s citlivostí rozhlížení Wiimotem, omezíte automatické lepení kurzoru na cíl (defacto autoaim) a přidáte si celkem realistickou balistiku projektilů, dostanete do ruky velice povedené ovládání, které nejen podává skvělé výkony v multiplayeru, ale hraní vás bude především bavit. A to je správné. Ach ano, multiplayer. Nintendo 64 jako jedna z prvních "velkých" konzolí přinesla myšlenku, že každá hra s potenciálem multiplayeru by mělá být hratelná pro čtyři hráče. Proto čtyři porty na gamepady v konzoli. A díky tomu má klasika z roku 1997 vskutku nevídaný multiplayer na rozčtvrcené obrazovce. Wii verze pokračuje v této přednosti a nezávisle na tom jsme se dočkali i online multiplayeru, který je překvapivě dobře zvládnutý. Po pár hodinách musím konstatovat, že celkem dobře obšlehli moderní způsob her typu Call of Duty. Nemohu posoudit, nakolik je online hra srovnatelná s těmito špičk 1000 ami, ale za sebe řeknu - baví mne to. Režimů je celkem dost (Golden Gun a Heroes jsou i originální), map také a nejsou rozvleklé. Jelikož je nyní Goldeneye 007 novou hrou, je hráčů dost a dost. Zvyšování úrovně hráče, odemykání zbraní a vylepšení? Ale jo. I když na online hraní příliš nejsem, musím k těm devíti hodinám dohrání základní hry přičíst nejméně tři další. A horní hranice je otevřena. Nic z výše napsaného by nemělo smysl, kdyby hra vypadala jako poslední Quantum of Solace. Grafická stránka hry je na Wii poměry špičková. Kdyby se předělala do HD rozlišení, tak by si neutrhla největší ostudu ani proti mnohem výkonnějším konzolím. Přispívá tomu rozbitelnost prostředí, odletující střepiny, sklo, nepřátelé, tlakové vlny v interiérech - během akce vše krásně (a plynule) vybuchuje, hýbe se a animuje. I když není spravedlivé srovnávat jednu z vlajkových her Wii - Far Cry Vengeance - či s nějakou graficky špičkovou hrou typu Super Mario Galaxy, Goldeneye 007 nedělá Wii platformě ostudu. Naopak - ve spojení s perfektní hudbou, mnoha anmovanými sekvenecemi, dabingem a zvukovými efekty tvoří tato hra z produkčního hlediska jednu z nejhodnotnějších her platformy. A z designového to samé - změny v rámci misí jsou obrovské a finální část v Nigérii perfektně provede džunglí, továrnou a zakončí na obrovském satelitu ve výšce několika set metrů. Radost pohledět. (Mimochodem - domnívám se, že použili vylepšený engine z prvního Red Steel - pokud ano, tak potlesk za vylepšení, je ho moc). Když po sobě reviduji text, dochází mi, že jsem příliš ze hry nadšený, až nespravedlivě moc. Je to tak. K radosti mi stačí i to, že tento slibný titul totálně nepohnojili, že se obě hry (tedy verze z roku 1997 a 2010) mohou na sebe podívat celkem hrdě do očí, protože splnily to, co měly. První hra redefinovala konzolové střílečky (a inspirovala i na PC platformu), druhá neměla šanci na podobnou revoluci a tak je jen velice poctivá. To si myslím, že je pro hru podstatné. Bavíte se u ní a po dohrání nemáte ani na vteřinu pocit, že jste něco promarnili. Uznávám ale, že bez znalosti původní hry, případně bez povědomí o Wii střílečkách obecně, budete nad mým hodnocením tápat. Ono se totiž může pohybovat v pohodě mezi 6 a 8 z deseti. Já se kloním k vyšší hranici - tato hra mne bavila, zaujala, ale hlavně ještě bude bavit. Není příliš objevná a originální, ale je zkrátka velice poctivá. A titul - nejlepší klasická střílečka na Wii je samozřejmost (Metroid Prime 3 neberu jako klasickou). Původní N64 verzi bych napálil 9/10 bez problémů. 9 komentářů: Nemuze to byt engine z Red Steel. Ten je od Ubisoftu, tohle je od Activisionu. Je to na stejnem enginu jako CoD hry pro Wii - PS2 engine.OdpovědětVymazat Nojo, už jsem to vygooglil, jde o "heavily modified Call of Duty engine, similar to what was in the Call of Duty 4". Některé ty efekty jsou ale jako vypadlé z Red Steel, proto mne to mátlo. Na druhou stranu dithering je typický pro CoD engine.OdpovědětVymazat Nezávisle na tom - licencovat Red Steel engine by mohlo být možné i tak. ten článek mě úplně nalákal na to abych si sehnal nintendo 64 a zapařil goldeneye :) už mě ty koridorovky na PS3 začínají nudit ... otázka je jestli by mě neodradila ta grafika no uvidíme jestli se na ebay najde nějaké za rozumnou cenu tak do toho asi půjdu :)OdpovědětVymazat Já rozhodně doporučuji. Na N64 je spousta dalších legendárních (a u nás prakticky neznámých) her. Kupříkladu Rare na stejném enginu vydali hru Perfect Dark, která se od Bonda liší zejména počtem hraček, co můžeš používat. To jen teda kdybychom se drželi žánru FPS. Já teda vlastnictví N64 nijak nelituji! Jenom upozorním, že v emulátoru jsou mnohé hry nehratelné kvůli specifickému ovladači, na klávesnici není moc šance si to užít nebo soustředit se.OdpovědětVymazat - 1000 Já vím už jsem zjistil že hraní v emulátoru není ono ... pokouším se projet první Castlevaniu na mobilu v emulátoru ale moc mi to nejde :) Vidím to že si kromě N64 budu muset objednat i NES :)OdpovědětVymazat NES se rozhodně neztratí. Ono žádná konzole (s TOP10 hrami) se neztratí. A nenech se nikým odradit, vřele doporučuji ;).OdpovědětVymazat U 1000 se poohlížím po tom N64 ... a jak je to s ukládáním her, je ta paměťovka nutnost nebo se to nějak řeší pomocí kódů ? Pročítal jsem si tady nějaké starší příspěvky a psal jsi tam o rozmázlém obrazu na LCD televizi - je to tak strašné ? Nedávno jsem se právě jedné CRT televize zbavil a moc se mi nechce nějakou shánět ani nevím kam bych jí dal ...OdpovědětVymazat Ještě k tomu NESu - na ten už teď asi nezbudou peníze ale vyhrabal jsem tu jednu vietnamskou kopii která má dokonce takový ten hranatý joypad jako původní NES :) a tak by mě zajímalo jestli tam jde narvat přímo NES hra a jestli to pojede jako na orig. konzoli. NES s klony neni 100% kompatibilní, ani přes redukci (cart maj jiný počet pinů)OdpovědětVymazat paměťovka pro n64 je potřeba u některých her, některé hry naopak ukládají na svoji cart N64 na LCD vypadá skutečně dost špatně, ale zase na druhou stran 1000 u pokud nemáš možnost srovnání s CRT, tak si na tu rozplizlost asi zvykneš ;). Jakože hratelné to rozhodně je, to se nemusíš bát.OdpovědětVymazat Jinak paměťovka nebo rumblepack jsou volitelné položky, většina dobrých her ukládá přímo do cartridge. Já jsem si ale jednu memorykartu pro jistotu pořídil.


source: wikipedia

text: Hoří, má panenko je česko-italský hraný film režiséra Miloše Formana z roku 1967. Výroba Původně se měl film natáčet na černobílý filmový materiál, Formanovi však bylo nabídnuto točit na barevný, čehož Forman využil. Postavy vystupující ve filmu jsou ztvárněny převážně neherci z řad vrchlabských hasičů. Ve Vrchlabí v Podkrkonoší se také natáčelo. Místní společenský sál, ve kterém byl film natočen, zde stojí dodnes. Jedná se o poslední film Miloše Formana natočený v Československu před jeho emigrací do USA. Hrají Jan Vostrčil, Josef Kolb, Josef Valnoha, Josef Šebánek, František Debelka, Jan Stöckl, Stanislav Holubec, Alena Květová, Antonín Blažejovský Děj Děj se odehrává na hasičském bále, kde se baví vesničtí lidé. Jako zpestření je pro ně připravena tombola, která je však rozkradena, a rovněž volba miss, která však také skončí neslavně. Obnovená premiéra Film byl jako druhý český film v pořadí po Marketě Lazarové digitálně restaurován za podpory Nadace české bijáky. Uveden byl v roce 2012 na MFF v Karlových Varech a v září 2012 v distribuci kin. Ocenění Film byl nominován na Oscara v kategorii nejlepší cizojazyčný film. Reference Externí odkazy Hoří, má panenko na webu České televize České filmové komedie Italské filmové komedie Filmy z roku 1967 Filmy Miloše Formana Filmy o hasičích


faq_city-game - Únikové hry Escape Rooms Prague | únikové hry PrahaÚnikové hry Escape Rooms Prague | únikové hry Praha Zde najdete odpovědi na nejčastěji kladené otázky pro venkovní hry. Pokud nenajdete odpověď v následujícím textu, neváhejte nás kontaktovat telefonicky, nebo emailem. Rádi Vaše dotazy zodpovíme. KDE HRA ZAČÍNÁ? Každá hra startuje na jiném místě v centru Prahy. Vždy po registraci dostanete instrukce kam se máte dostavit. Pozor: Adresa naší kanceláře je pouze IT zázemí a prodejní místo, zde tedy žádná z her rozhodně nestartuje. V KOLIK HODIN PŘESNĚ HRA ZAČÍNÁ? Začátek hry jste si vybrali během online rezervace a dostali jste instrukce zhruba takto: ́Začátek hry je sobota 16.5. mezi 10 - 11h. ́ To znamená že byste měli na daném místě v daný den poslat slovo ́start ́ kdykoli mezi 10 a 11 hodinou. KOLIK LIDÍ MŮŽE BÝT V TÝMU BĚHEM HRY? Jednotlivé hry jsou vhodné pro skupinky zhruba 2-6 lidí. Textové instrukce mohou být zasílány až na 4 mobilní telefony, tedy skupina není omezena pokud komunikuje maximálně 4 telefony. Pokud je vaše skupina větší, doporučujeme ji však rozdělit na více týmů. Můžete soutěžit o lepší čas a výsledky mezi sebou. KDYŽ NEZNÁM MĚSTO, BUDU SCHOPEN HRÁT? Nezáleží na znalosti daného města a jestli jste ho právě navštívili poprvé nebo zde žijete už roky. Hra dává všem rovné šance a vyrovnává případné jazykové handicapy způsobem pokládání indicií. V JAKÉM JAZYCE HRA PROBÍHÁ? Komunikaci s hrou je možné zvolit při registraci buď v češtině nebo v angličtině. Případně je možné toto nastavení ještě změnit před spuštěním hry. POKUD REGISTRUJI VÍCE TÝMŮ DO JEDNOHO ČASOVÉHO PÁSMA NEBUDOU SI PŘEKÁŽET? Obecně se každý tým pohybuje jinou rychlostí a když týmy vystartují třeba 5 minut po sobě, mohou se sice na určitých místech potkávat, ale rozhodně to není překážkou ve hře. Spíše naopak každé setkání s jiným týmem dodává adrenalin do dalšího postupu :) BUDE MŮJ TELEFON FUNGOVAT? Pokud máte aktivní příchozí a odchozí sms na vašem telefonu, jste připraveni. Zahraniční telefonní čísla musí mít aktivovaný roaming pro danou lokalitu. KOLIK MĚ BUDOU STÁT SMS ZPRÁVY? City Game hradí odesílané textové zprávy na všechna čísla zapojená do hry. Naopak odpovědi přijaté od hráče jdou na jeho vrub. Počet odpovědí na jednu hru celkem obvykle nepřesáhne 20 zpráv. Pro odesílání týmových odpovědí proto doporučujeme používat mobilní číslo hráče s paušálem, komunikace s hrou bude pro team poté zcela bezplatná. NA JAKÉ TELEFONNÍ ČÍSLO MÁM POSLAT SMS "start"? Stačí odpovědět na potvrzující textovou zprávu, kterou jste dostali po registraci. JAK DLOUHO TRVÁ NEŽ DOSTANU ODPOVĚĎ? Odpověď byste měli dostat v řádu několika sekund. Vyjímečně to může trvat déle. MOHU UBRAT, NEBO PŘIDAT TELEFONNÍ ČÍSLO BĚHEM HRY? Ano, kdykoli od registrace i během hry můžete přidat číslo zasláním zprávy ́přidej číslo +420 111 222 333 ́. Jen pamatujte na to, že jen 4 čísla mohou být aktivní při hře. Pokud už 4 máte a chcete nějaké vyměnit, pošlete informaci, které to je. JE HRA VHODNÁ PRO DĚTI? City Game je zábava pro všechny věkové kategorie, ty kteří mají rádi výzvy. Obecně doporučujeme brát sebou děti starší 12 let. Menší děti jsou možné jako doprovod, pokud s vámi dokážou udržet krok po celé délce trasy. Platbu je nutné provést po registraci, přes některou platební bránu, platební kartou nebo převodem. DOSTÁVÁME PROVIZE OD RESTAURACÍ A BARŮ NA VAŠÍ CESTĚ? Rozhodně ne. A je také zcela na vás, jestli si cestou v některých kavárnách či hospůdkách, které vám poskytnou řešení indicií dáte drink nebo ne. Všeobecné obchodní podmínky a pravidla pro hru ZDE


text: Slovo ucho má následující významy: ucho – sluchový orgán přeneseně i označení pro část předmětu sloužící k uchopení a manipulaci (ucho džbánu, hrnce, nákupní tašky...) ucho (teorie grafů) – speciální cesta připojená ke grafu Další významy: ucho (architektura) – rohové odsazení šambrány či ostění Ucho (film) – český film z roku 1970 ucho Jidášovo (Hirneola auricula judae) – houba babí ucho, volské ucho – lidově jitrocel větší (Plantago major) babské ucho – lidově šalvěj lékařská (Salvia officinalis) lví ucho – lidově lvoušek Leonotis nepetifolia sloní ucho – lidově bělokvět bělokvětý (Haemanthus albiflos) ucho sv. Petra, mořské ucho – ušeň mořská (Haliotis tuberculata) Bretschneiderovo ucho – reliéf, součást Národního památníku odposlechu Reference Externí odkazy


Stacionarni elektricky bojler drazice 125 levně | Blesk zboží Stacionarni elektricky bojler drazice 125 Stacionarni elektricky bojler drazice 125 14 produktů Bojler objem 125 l, příkon 2200 W, montáž vertikální, keramické topné těleso, rozměry 52 cm × 55 cm × 105,2 cm, hořčíková anoda, termostat a ukazatel teploty El... elektricky bojler drazice okhe 125 elektricky bojler 125 lezici drazice nejlevnejsi bojler 125l drazice elektricky bojler elektricky drazice okce 125 elektricky bojler vodorovny drazice 125 elektricky bojler 125l drazice zapojeni elektricky bojler drazice okce 125 drazice elektricky bojler okhe 125 smart elektricky bojler 125 l drazice lezaty elektricky bojler dz drazice okhe 125 bojler elektricky 125 l smart drazice prodam elektricky bojler drazice 125 litru elektricky bojler drazice 125l model 2016 bojler drazice okce 125 s elektricky stacionarni kombinovany bojler drazice elektricke stacionarni bojlery drazice bojler drazice 160l stacionarni stacionarni bojler drazice 100l elektricke bojlery stacionarni drazice stacionarni bojler 80 drazice elektricky bojler dz drazice okce 125 400v


Vždy ve Vaší blízkosti


17. 6. 2014 E3 2014 - komentář E3 Microsoft XBOX ONE nové Call of Duty - story background neznámý, kdo volá k odpovědnosti? - ekonomika světa - je to vůbec náš svět? Připomíná to Killzone nebo Titanfall - grafika nenadchla tolik, jak bych čekal, jako by už minulá generace konzolí dosáhla určitého limitu, od kterého nelze jít viditelně o moc dále (snad vyjma rozlišení a fps) Forza 5 - Nordschleife zdarma - slušná ráce - jak hovoří na pódiu o tom, že mají "jediný cíl" - mít vlastní Gran Turismo - achieved ;) Forza Horizon 2 - máme dvě stě aut - to je o dost méně, než Forza 4, ale tohle je nová franchisa, takže můžeme počítat od nuly zase a chlubit se tím - trailer je přepálenej, ale to k Forze docela sedí - asi to bude dost arkáda, ale líbí se mi to celkem Evolve - klišé nástup - scifi Left for Dead - Alieni ujdou co do designu a potenciálu AC Unity - přízvuk frantíka na pódiu je sranda ;), snaží se dobře ale (bez urážky) - coop zní dobře, všechny hry této generace musí být 4player coop! - grafika OK, nevyzuje, ale OK - zajímavý potenciál hlavní story - replaye 1000 více tempářů nebo assassinů naráz tvoří dějovou linii Dragon Age 3 - vypadá to jak Dragons Dogma, tedy vůbec ne, jako Dragon Age, ale pořád zajímavě! Sunset Overdrive - no nevim, ten styling možná Insomniac přehnali - je to free form nebo jen vtipně načasovanej on-rails shooter? - trochu stylem hratelnosti vzdáleně připomíná Ratchet and Clank Dead Rising 3 - co to kurva?! Vypadá to *hrozně*, ale Capcom postavičky mám prostě rád! Fable Legends - to ještě existuje bez Molyneuxe? - stylizace grafiky moderní cartoon, ujde, ale mně se Fable stylisticky už přestalo líbit - aha, on je to tower defence, vlastně jako ZombiU, ale asi propracovanější Project Spark - Little Big Planet se zaměřením na žánrovou tvorbu her - v jiném settingu? - Conker!? RARE? Nerozumím obsahu sdělení. Bude novej Conker? HALO 5 - prequelosequel? OK, proč ne... ale proč jo? HALO - master chief collection - to připomíná obcování s Mariem u Nintenda ;) Na každé konzoli musí být hratelnej NESovej Mario ;) - návrat Halo 2 mulťáku, dobrá storka - ale to nebylo hraný doopravdy, že ne? ;) - 4000 gamer score, dobrej fór - HALO Arena Quake 3 ;)? FILMY STÁRNOU RYCHLEJI NEŽ HRY, FRANCHISY SE DRŽÍ SNÁZE, JE SNADNÉ UDRŽET SI DIVÁKA, TJ. JE LOGICKÉ, ŽE SE DO TOHOTO PRŮMYSLU LEJE VÍC A VÍC PENĚZ... HRY JSOU PRO JEDNADVACÁTÉHO STOLETÍ TÍM, ČÍM JSOU FILMY PRO STOLETÍ DVACÁTÉ. Inside - Limbo 2 - hezkej minimalismus, trochu nástupce Heart of Darkness po Another World? ID@xbox - FLASHOVKY NA XBOXU!!! KONEČNĚ!!! - A je tam jedna hra vyžadující Kinect, fůůůj! :) Nová Lara - další šestihodinovej Rambo, asi to je potřeba pro mládež Witcher 3 - na konzoli, jó? ;) - hunt dobrej, vypadá to fakt hezky - voda zurčící dobrá #HowManyHours - vtipné, to bych nechtěl počítat ;). Tom Clancy's Division - vypadá hezky, bylo by fajn, kdyby to bylo jako seriál - jedna coop epizoda týdně, klisně s opakujíccí se grafikou - všechno musí bejt coop pro čtyři! Scalebound - Demon!s Souls pro třináctileté? - jako Platinum umí zaujmout originalitou, ale tohle nevim nevim VŠECHNY HRY JSOU COOPOVKY PRO ČTYŘI A KONEČNĚ JSOU VŠECHNY OPEN WORLD (TJ. O NĚCO MÁLO ŠIRŠÍ TUNEL NEŽ DOPOSUD). Crackdown - srandovní overkill, jde na tom postavit celou hru? Sumarický trailer, hmm, došel obsah? Aha, ukazují rozsah cílové skupiny - puberťáky, hardcore, casual střelce, pak ukazují jenom loga frenčíz a lidi tleskají jak pominutí ;). Předváděčky se ani nesnaží být opravdové, jsou to nahrávky a hráči na place jenom hercekým výkonem předvádějí, jaké pocity/prožitky máme od hry očekávat (předepisují nám, kdy máme říkat "wau!" a kdy "houly šit!") - hraná saturace je naprosto přiznaná. Jde de facto o divadelní verze reklam na prací prášek z televize (s videoprojekcí na pozadí). SONY PS4 VITA Destiny - Trailer je řemeslně skvělej, ale o tom, proč bych to měl hrát, jsem se nedozvěděl. - marketingová nabídka dobře zvládnutá, na tohle dav uslyší The Order 1886 - extrémní množství cutscén, to bude ideální na streamování! ;) Méně hry než animaček, cejtím v tom určité poselství nastoupivší generace Entwined - Aurora z WiiU? - dva na jednom gamepadu - palec nahoru! LBP3 - tak už stačilo, ne? - čtyři různé postavičky, coop hopsačka, jako jo, ale proč ne novou IP, proč LBP? - pták je jak pomocník v Rayman Legends - vš 1000 echno musí bejt 4player coop! World of platform? Demon's Souls 2? Bloodhorne! Far Cry 4 - grafika pěkná, taková nextgenová - průlet krajinou je fajn - ten slon!!! - kámoši se mohou joinout, i když nemají hru - streaming? Dobrý! Tím si za cenu hry skutečně kupujeme funkční AI svých kamarádů do single hry ;), protože všechno musí bejt 4player coop! Dead Island 2 - trailer je hip, ale je to jen trailer Diablo 3, Battlefield Hardline - meh... Magicka 2 meh... Grim Fandango remake - OK - proč vlastně dělat nové hry, když stačí jen vizuálně updatovat ty staré - jsou pořád dobré i pro nové publikum, když se dostatečně přechroustají. Let it Die No Man's Sky - skoro jako Frontier? Youtube na Playstation 4 - no konečně. Fakt to vypadá, že teprve PS4 je to, co měla být PS3. Mortal Kombat X - no vypadá to příšerně :( - ale pití krve ze srdce je OK! TLOU HD - Nirvana, jo? To by si Cobain jistě přál! GTA5 PS4 - prima, nejlepší je ale ta nabídka importu herního sejvu i z X360 Batman Arkham Knight - KONEČNĚ Batmobil! Za chvilku to bude pestré, jako Batman na ZX Spectru - dobrej fetish na vyzbrojovací scény - kam se poděl trademark, že Batman nepoužívá střelné zbraně (jasně, ve starém komixu po bouchačce párkrát sáhl, ale tenhle tank byl přehnanej na můj vkus - že by vylepšili soubojovou mechaniku na ruční zaměřování? To by bylo super! - Scarecrow, konečně! Je to docela smutný, když finální trailer ukazuje převážně PS3 hry ;). Nintendo WiiU 3DS Nintendo se nebojí dělat si ze sebe legraci, konec nagelovaným manažerům! Konečně hry, u kterých se člověk nemusí stydět bavit. Robot Chicken styl se mi zamlouvá. Super Smash Bros - jo, dobré novinky, MiiFighter je fajn nápad, vše nasvědčuje, že to bude boží bojovka. Novej Yoshi z příze - Kirby byl na Wii sexy, ale Yoshimu moc nevěřím. Nová Zelda - poprvé v otevřeném světě a poprvé bez pravoúhlých puzzlů - to slibuje obrovský krok vpřed v rámci série! Stylizace je OK, 2015 - nu což, všichni vydávají až v 2015, jakoby 2014 neexistoval ;). Noví Pokemoni? To jde mimo mne... Bayonetta 2 - proč to už nevyšlo loni? - první díl a bonusové hadry - palec nahoru! Ale pořád je to o rok později, než to mělo být. Hyrule Warriors - mulťák TV + Wii tablet - jo, to bude konečně splitscreen bez podvádění! Kirby Rainbow Course - je to remake z DS nebo pokračování? - jo, hezoučký, ale stejně jako Yoshimu - Kirbymu už nevěřím Xenoblade Chronicles X - to si nechám líbit, vypadá to klasicky = dobře Mario Maker - no ty vole psycho, dobrý! - přepínání ve staré a nové grafice, super možnosti! Splatoon - nápad hezkej, ale bojím se, že reálná hratelnost bude diskutabilní - trochu jako Blob, líbí se mi teleport ke spoluhráči - velmi vzdáleně se mi vybavil Portal 2 ;) Miyamoto hry - Giant Robot - lehce pohybová hra, ale zábavně to nevypadá. Project Guard - zdá se, že Miyamoto rozšířil koncept duchů z Nintendolandu, to by mohla bejt sranda, za pár dolarů. No, ale Star Fox je potvrzenej! Super! Devil's Third - střílečko-rubačka FPS + TPS? Nic extra nového, ale vypadá to na dobrou kružbu! - bossfight vypadá nadějně, hlavní hrdina chlastá! Affordable Space Adventures - atmosférická grafika - koncept vypadá na hardcore lítačku, 1hit smrt - ukázka bosse je fajn - ale nechápu, jak se bude využívat tablet - bude to mulťák taky, oukej Monster Hunter 4 - bez komentáře Závěr... Oproti nástupu minulé generace, kdy bylo snadné ohromit publikum, se nyní velcí vydavatelé soustředí na socializaci her skrz multiplayer, i jako náhradu neschopné AI. Grafika vypadá opět líbivě, ale v praxi to bude jen dotažení pět let starých slibů do konce, což lze vnímat, jako posun vpřed, ale zároveň se ukazuje, že grafika nebude nutně ten hlavní tahák. Oproti tomu dynamičtější trailery, opakování zaběhnutých frází a úsměvy a díky do řad publika - pěkná show, přesně podle současných učebnicových standardů. E3 se skutečně stala formou i obsahem ekvivalentem autosalonům, Hollywoodským trhákům Vedle toho ale jen překvapivě malé množství her slibuje nějakou novou zábavu, drtivá většina produktů je jenom obměna existujícího, nemluvě o rekordním počtu HD remaků a odkladů na 2015. Zatím nejsmutnější E3, co jsem kdy viděl. Můj výběr her, o které se chci dále zajímat / potenciálně koupit: Witcher 3 GTA5 HD Super Smash Bros. Nová Zelda Hyrule Warriors Monster Hunter 4 Batman Arkham Knight Xenoblade Chronicles X Nový Star Fox Destiny Bayonetta 2 8 komentářů: Mne děsí ta přeplošinkovatělost u Wii U - Kirby, Yoshi...myslel jsem, že už Nintendo vytáhne Metroida, Star Foxe 3D atp. a ono zase tohle..OdpovědětVymazatOdpovědi Děsit se přeplošinkovatělosti u Nintenda je asi jako děsit se přethirdpersonovatělosti u Sony / MS ;). Jako jo, hrát to nebudu, ale umí to pořád nejlíp.Vymazat Tolikrát 4player coop - už je mi jasné, kde jste brali inspiraci na Chaos Guns ;)OdpovědětVymazat Hyrule Warriors ? Teda vím, že máš rád Nintendo, ale Dynasty Warriors považuju za jednu z nejnudnějších her, co kdy spatřila světlo světa a tím že do toho dáš postavy od Big N dobrou hru neuděláš. U mě je jasný vítěz E3 Bloodborne, protože Dark Souls 1 a 2 jsou hry, které mi kradou už třetí rok života (svým způsobem je i nenávidím, protože od té doby co je hraju mi všechny ostatní hry AAA produkce přijdou stupidní a nudné).OdpovědětVymazatOdpovědi Já právě Dynasty Warriors nikdy nehrál a rád bych pochopil, v čem je jejich kouzlo, že je ta série tak populární. A skrz Zeldu to vstřebám nejlépe ;). Beru to podobně, jako Animal Crossing - je to naprostá píčovina, ale jsem rád, že jsem si tou zkušeností prošel. Názor se nezměnil ;).Vymazat Zkoušel jsem na PS2 dva díly (asi Dynasty Warriors 25 a 247) a je to typická hra pro japonce, kde děláš jednu a tu samou věc pořád dokola. Ale né tak zábavně jako třeba v Monster Hunter, nebo Bayonetta. Vybereš si jednu přibližně ze 150ti postav. Na (většinou) čtvercové mapě musíš zabít všechny nepřátele, k čemuž slouží dva útoky normální a jeden útok speciální. Můžeš nasednout na koně. Vše. Není v tom žádná strategie jako v God of war prostě jen co nejrychleji bušíš do tlačítek. Kvalitou a náplní bych přirovnal k současným Dragon Ball Z hrám.OdpovědětVymazat Offtopic - pokud si budeš chtít odpočinout od AAA balastu zkus Spintires. Včera jsem rozehrál a když jsem po 3 hodinách nadávání na ovládání konečně pochopil co a jak, začal jsem se skvěle bavit a to až do čtyř hodin do rána. Tohle nedokázali ani Dark Souls 2 (tam to bylo po vydání do tří do rána :-) ).OdpovědětVymazat Taky se mi to zda rok od roku horsi.OdpovědětVymazat No man sky - jsou zatim jen PR kecy a vida. Zaklinac 3 by mohl byt dobrej, ale zadny super posun, DA3 bude samozrejme o kus horsi, ale hra to pujde. Nintendo - me zase nicim nezaujalo, mozna az budu mit deti. Zeldu mozna zase zkusim, abych ji s velkym gestem zahodil. EA - porad pekne umira Ubi - Farcry 4, hrat to pujde, ale dvojka byla lepsi a jinde, tohle je moc wau Ubi - AC - jina stylizace, ale porad ta sama hra, technicky zajimavy, ale nebavilo me to jindy GTA5 - zase to zkusim, treba to bude prvni dil serie, kde me bude bavit vic, nez chvili blbnout, snad to dotahnu, az k Trevori, ten by me zajimat mel Xenoblade Chronicles X - zkusime a uvidime Destiny - MMO v FPS pohledu, pokud bude nizkej ping, tak teoreticky mozna, ted mi jde o to, aby to slo hrat jako single a tam se ukaze pravda o zabavnosti, moc sanci tomu nedavam Coop je fajn sem rad, se vratil, problem je jeho zpracovani, ktery je vetsinou natolik priserny, ze se vracet ani nemel.


text: Mimo velkých vyjmenovaných svazů, existuje řada mezinárodních esperantských svazů, jako je mj. automobilový, nevidomých esperantistů, filatelistů, filologie, matematiků, hudebníků, ornitologů, radioamatérů, skautů, šachistů, turistů, vegetariánů, poštovních a telegrafních zaměstnanců. Většina svazů vydává svůj vlastní časopis. A Akademio de Esperanto je esperantistická organizace zabývající se jazykem. I Internacia Fervojista Esperanto-Federacio (IFEF) Mezinárodní železničářská esperantská federace. Jejím cílem je šířit užívání esperanta mezi železničáři, u železničářských organizací a institucí. Pořádá každoroční mezinárodní sjezdy, vydává odborné slovníky. Orgánem federace je: Internacia Fervojisto. Internacia Ligo de Esperantistaj Instruistoj (Mezinárodní svaz esperantských učitelů vydává časopis Internacia Pedagogia Revuo a byl přijat do Unesca v kategorii C. Internacia Scienca Asocio Esperantista. Mezinárodní vědecký svaz esperantský (ISAE). Má sekce: astronomickou, ekologickou, filologickou, geologickou, chemickou, informatickou a matematickou. Oficiálním orgánem je SCIENCA REVUO. Internacia Katolika Unuiĝo Esperantista (IKUE), Mezinárodní katolický svaz esperantistů, užívá esperanto v liturgii a misijní činností; spolupracuje s různými církevními organizacemi, institucemi a duchovními, aby je podnítil k užívání esperanta. Časopis: Espero Katolika. Spolupracuje a pořádá střídavě společné kongresy s Kristana Esperantista ligo (KELI), Křesťanskou ligou esperantistů. Cílem je vytvořit účinné vztahy mezi křesťany v různých zemích. M Mondpaca Esperanto-Movado (MEM), Světové mírové esperantské hnutí. Vysoce uznávaná organizace. Pracuje pro mír a odzbrojení. Jejím orgánem je revue Paco (Mír). S Sennacieca Asocio Tutmonda (SAT) byl založen v roce 1921 v Praze při příležitosti 13. světového esperantského sjezdu. Zakladatelem byl E. Lanti. Vydává časopisy: Sennaciulo a Sennacieca Revuo. Cílem tohoto svazu je prakticky užívat esperanto pro třídní cíle světového dělnictva; usnadnit styky mezi svými členy, vyučovat a vzdělávat své členstvo. SAT je významné nakladatelství a vyšla v něm díla: Kandido od Voltaira, Komunista Manifesto od K. Marxe a B. Engelse, Fausto od Goetha v překladu N. Barthelmesse, Stato kaj Revolucio od V. I. Lenina, a vydal v několika vydáních velký slovník Plena Vortaro de Esperanto a v poslední době dílo PleneaIlustrita Vortaro de Esperanto (1400 stran). Mezi čestnými předsedy byl: H. Barbusse, Romain Rolland, Albert Einstein, Lunačarskij aj. SAT má rovněž síť delegátů, vydává vlastní ročenku a pořádá každoročně svůj světový sjezd. T Tutmonda Esperantista Junulara Organizo (TEJO), Celosvětová esperantská mládežnická organizace. Jejím orgánem je revue Kontakto a „TEJO-pago“ v revui Esperanto. Cílem je budovat solidaritu a přátelství mezi mládeží různých států. U Universala Esperanto-Asocio (Světový esperantský svaz, nejvyšší esperantský svaz) Universala Medicina Esperanto-Asocio (UMEA), Světový lékařský esperantský svaz. Cíl: šířit a užívat esperanto v lékařských kruzích. Orgánem je Medicina Internacia Revuo a v Československu vycházel časopis Sano. Esperanto Esperantské organizace


text: Ať se stroje domluví samy 2N produkty určené pro M2M (machine-to-machine) řešení vzdálené správy zařízení jsou navrženy tak, aby vyhověly specifickým požadavkům našich zákazníků. Zaměřujeme se hlavně na vzdálený odečet spotřeby energií, správu výdejových automatů a dohled výtahových systémů. Navíc nabízíme naše vlastní softwarové řešení centrální správy zařízení, které lze jednoduše integrovat s výrobci třetích stran v oblasti M2M.