text: Lubor LEJČEK (L+K 19/1981) Jednou z podmínek vícenásobného použití kosmického raketoplánu je dokonalá tepelná ochrana. Při návrhu tepelného štítu amerického raketoplánu použili konstruktéři materiálů vyzařující teplo, jejichž údržba po letu měla být minimální. Zdá se však, že to nebyla volba nejšťastnější. Koncepce tepelného štítu byla detailně popsána v L + K 54, 1979. č. 16. s. 624; připomeňme jen, že jej tvoři přibližně 31 000 dlaždic z kompozitních materiálů., nalepených na drak raketoplánu. Dlaždice typu uhlík-uhlík (uhlíková vlákna v uhlíkové matrici-RCC) se používají v tepelně nejnamáhavějších částech. jako je příď trupu či náběžné hrany křídla a směrovky, dlaždice křemenného typu (křemenná vlákna v křemenné matrici) s černým pigmentem do teplot 1300 °C (HRSl) a s bílým pigmentem do 700 °C (LRSI) na hřbetě, motorových krytech apod. Výjimkou je spoj elevonů s křídlem, který je pokryt ablativním materiálem. Většina dlaždic má čtvercový tvar o rozměrech 150 x 150 mm čí 200 x 200 mm. Jejich vnější i vnitřní tvar je přizpůsoben profilu křídla. směrovky a trupu raketoplánu. Některé dlaždice, zvláště zakončovací, mají složitější geometrický tvar. Část dlaždic je opatřena snímači k měření aerodynamického chování raketoplánu. Projekt takto navrženého tepelného štítu vypadal zpočátku dosti slibně. Bezprostředně poté, co se přikročilo k jeho realizaci, však nastaly první potíže. Plánovaná rychlost lepení dlaždic byla zhruba 650 kusů za týden, ovšem ve skutečnosti se dosahovalo týdenního přírůstku 400 až 450 dlaždic. Projektanti zjevně podcenili tak náročnou operaci, jakou je vlastní lepení dlaždic. Potah trupu raketoplánu, který je z hliníkové slitiny, je třeba nejprve natřít epoxidovou substancí, zabraňující oxidaci materiálu. Na ní se nalepí mylarové vodicí pásky, které vymezují místo k přilepeni nylonového izolačního hranolku v budoucí mezeře mezi dlaždicemi. Nezávisle na těchto operacích se mezitím lepí dlaždice k nylonové podložce Nomex: spodní část dlaždice se pokryje silikonovým elastomerem- (polymerizujícím za pokojové teploty) a po přiložení podložky se celek zatíží. Po několika hodinách, kdy proběhla počáteční fáze polymerizace elastomeru, se takto upravené dlaždice lepí napovrch raketoplánu. Po dobu zasychání lepidla (4 dny) ji na příslušném místě přidržuje bud mechanické nebo vakuové zařízeni. Kvalitu spoje prověřuje zatěžkávací zkouška, při níž se speciálními přísavkami k dlaždici připevni testovací zařízení a přesně určeným tahem se spoj namáhá. O celém procesu lepeni, výsledku zatěžkávací zkoušky a přesnému umístění dlaždice na trupu vedou inspektoři NASA a firmy Rockwell důkladné záznamy. Protože se nedosáhlo plánované rychlosti lepení, nepodařilo se zákonitě během kompletace raketoplánu Columbia v továrně firmy Rockwell v Palmdale ve stanoveném termínu nalepit asi 7000 dlaždic. Jelikož však plán dalších prací na raketoplánu předpokládal jeho přemístění do montážní budovy na mysu Canaveral, rozhodli odpovědní činitelé dokončit lepení dlaždic až tam. Pro přelet na mys Canaveral však muselo být provizorně na trup raketoplánu upevněno asi 500 polyuretanových dlaždic, zajišťujících jeho dobré obtékání při ustavení na hřbetě upraveného Boeingu 747. Asi 2000 provizorních dlaždic, u nichž se předpokládalo větší aerodynamické namáhání, byly přilepeny dvoustrannou izolepou a v rozích přichyceny ještě elastomerem. Zbylé provizorní dlaždice byly upevněny jen dvoustrannou izolepou. Při zkušebním letu 9. března 1979 však některé z provizorních dlaždic na náběžné hraně směrovky odpadly a došlo k po- škození několika dlaždic tepelného štítu. Nezbylo, než upevnit provizorní dlaždice důkladněji, takže se přelet na mys Canaveral mohl uskutečnit až se čtrnáctidenním zpožděním. Po přeletu se naopak zjistilo, že provizorní dlaždice jsou upevněny příliš pevně, což způsobovalo potíže při jejich odstraňování. Bylo nutné pracně čistit drak od zbytků lepidla a opravovat případné škrábance. Situaci již dost komplikovanou obtížemi při snímání provizorních dlaždic neočekávaně ještě dále vyhrotily výsledky série tepelných a dynamických testů tepelného štítu, při nichž byly zkušební dlaždice umístěné na letounu F-16 podrobeny mj. simulovanému aerodynamickému zatížení při startu (zkoumaly se zvláště dlaždice na náběžných hranách křídla a směrovky). Testy totiž odhalily nedostatky, jejichž odstranění přineslo další značné zpoždění data startu. Mezi nejzávažnějšími příčinami se uvádělo, že a) tepelná kompatibilita mezi dlaždicí a nylonovou podložkou není tak dobrá, jak se předpokládalo, a izolační podložka proto může vyvolávat v dlaždici koncentrace napětí, vedoucí ke vzniku trhlin, b) aerodynamické zatížení je na některých místech větší., než se očekávalo, a mohlo by způsobit odpadání dlaždic. Z toho vyplynul jednoznačný závěr: některé dlaždice je nutné silněji upevnit. Zmíněné testy současně poskytly nové kvalifikační hodnoty požadovaného upevnění dlaždic, které lze shrnout asi takto: spoj 6300 dlaždic musí dosahovat pevnostní úrovně 16-52 kPa, 3000 dlaždic hodnot v rozmezí 52-68 kPa. 5500 dlaždic pevnosti mezi 68-104 kPa a 247 dlaždic by mělo být přilepeno s pevností nad 104 kPa. Aby byla dodržena tato nová kriteria, rozhodlo vedení projektu raketoplánu asi 15000 dlaždic již upevněných znovu otestovat a zhruba 3000 dlaždic sejmout a znovu přilepit (lepí se vždy nové, nikoliv odlepené dlaždice). U přibližně 3400 dlaždic se uvažovalo ještě o zvýšení jejich hustoty a tudíž i jejich pevnosti. Z tohoto počtu bylo nezbytně nutné zahustit 1700 dlaždic . Při tahových testech se někdy podařilo dlaždici od potahu dokonce odtrhnout. Např. z 1000 dlaždic testovaných podle nových kritérií mezi 16. až 18. říjnem 1979 jich bylo odtrženo 20 (je třeba ale podotknout, že při zkouškách byla dlaždice zatěžována na 125 % předpokládaného tahu, kromě toho bylo v ojedinělých případech dosahováno neplánovaně vysokých zatížení, způsobených komplikovanější geometrií dlaždic). Lepšího rozložení teploty a tudíž i odstranění koncentrací napětí pod některými dlaždicemi se dosáhlo vložením přibližně 1 mm tlusté grafitové destičky, která je tepelně kompatibilní s dlaždicí. K lepení však bylo nutné použít jiného lepidla. Potíže působily také pružné křemenné ucpávky, umísťované mezi dlaždice ve zvláště namáhaných místech (na raketoplánu je jich kolem 4500). Zkoušky ukázaly, že ucpávky pravděpodobně vydrží pouze jeden let. To by nebyl takový problém ve srovnání s tím, že ucpávky měly bílou barvu a tudíž nevyzařovaly teplo tak efektivně. Proto se povrch ucpávek dodatečně pokrýval karbidem křemíku, takže některé ucpávky vydrží i další let. Trvalé starosti však vyvolává křehkost dlaždic, která může být omezujícím faktorem životnosti celého tepelného štítu. Tak v okamžiku startu hrozí štítu poškození padajícím ledem, který vzniká kondenzací vodní páry na kyslíkové nádrži. Toto nebezpečí bylo preventivně omezeno tím, že k obslužné věži startovní rampy bylo připojeno rameno přidržující na vrcholku nádrže prstencový kryt s odsávačem, snižujícím množstvím ledu vznikajícího na nádrži (rameno i s krytem se odtahuje v T-2 min). Kromě toho bude stav námrazy na nádrži sledovat několik televizních kamer. Také v první variantě oddělování nádrže výbušnými nýty hrozilo nebezpečí poškození dlaždic na spodní části raketoplánu, po úpravách oddělovacího systému je poškození vyloučeno. O tom, že křehkost dlaždic a jejich upevnění dělá konstruktérům starosti, svědčí i návrh inspekce tepelného štítu na oběžné dráze pomocí kamery upevněné na manipulátoru, s případnou opravou poškození při EVA (předpokládalo se, že osádka bude schopna opravit trhliny či jednotlivé vypadlé dlaždice sprajem ablativního materiálu, který polymerizuje ve vakuu, větší poškození měly zakrýt desky ablativního materiálu. Avšak vzhledem k tomu, že dlaždice tepelného štítu byly důkladně přezkoušeny, případně pevněji přilepeny, takže vyhovovaly vyšším kritériím v namáhání na tah, byla inspekce tepelného štítu při prvním letu zrušena. Instalace tepelného štítu Columbie byla definitivně dokončena v prosinci 1980, raketoplán byl 29. prosince vyvezen na rampu 39A a 12 dubna 1981 odtud vzlétl k prvnímu zkušebnímu letu (viz L + K 57,1981, Č. 14, s. 547-548, Č. 15, s. 583-585). Asi dvě hodiny po startu, po otevření dveří nákladového prostoru, zjistil kosmonaut Crippen, že během startu, pravděpodobně v okamžiku vzniku rázové vlny při překročení rychlosti zvuku, odpadly jedna či dvě celé dlaždice a části dalších dlaždic z gondol orbitálních manévrovacích motorů OMS. Šlo o dlaždice LRSI s bílým pigmentem, u nichž se při přistávání nepředpokládalo vyšší tepelné namáhání. Kosmonauti dále s uspokojením konstatovali, že ani na náběžných hranách křídla a směrovky ani na přídi při pohledu z oken raketoplánu nezjistili viditelné známky poškození. Nebylo ale jisté, zda se nepoškodil tepelný štít na spodní části raketoplánu. Na základě rychlého rozboru situace však představitelé NASA dospěli k názoru, že ke kritické ztrátě dlaždic nedošlo a že tedy lze v letovém programu pokračovat bez změn. Po úspěšném přistání 14. dubna 1981 specialisty pochopitelně zajímalo, jak přestál tepelný štít let atmosférou a jaké opravy budou nutné před druhým letem. Zjistilo se, že asi na 50-75 místech došlo k poškození nylonového izolačního hranolku v mezeře mezi dlaždicemi, případně pouze k opálení jinak červeného silikonového kaučukového elastomeru na povrchu hranolku proudem vzduchu o teplotě 480-540 °C. Největší spálená oblast (asi 150 mm dlouhá) byla nalezena pod dlaždicemi na levých dveřích hlavního podvozku. Důkladně jsou zkoumány mezery mezi dlaždicemi HRSl s černým pigmentem, zda tam nedošlo k poškozeni izolačních hranolků. Bude-Ii shledáno poškození, budou mezery pro druhý let vyplněny ucpávkami. Zjištěné zkroucení konstrukce v pravém vnitřním rohu levých dveří hlavního podvozku bylo způsobeno vniknutím turbulentního proudu horkého vzduchu do mezery mezi dlaždicemi. Proud vnikl do mezery v důsledku nestejné výšky dlaždic v tomto místě. K opravení deformovaných dveří bude třeba odstranit asi osm dlaždic. Horký turbulentní proud pronikl také do mezery mezi trupem a levým křídlem dveří příďového podvozku a značně poškodil dvě dlaždice na přední hraně těchto dveří. Proud vzduchu se však odrazil zpět ven, takže ke kritickému poškozeni izolace dveří nedošlo. Oprava si nicméně vyžádá výměnu čtyř dlaždic. Během letu bylo v důsledku pnutí, které v průběhu letu působilo na konstrukci, asi 13 dlaždic ztraceno. Detailní prohlídka ukázala, že na gondolách OMS odpadla jen jedna celá a části několika dalších dlaždic (aby se usnadnilo lepení ve složitě tvarovaných částech draku, byly dlaždice při instalaci děleny na menší částí). Důkazy drobné vzájemné kolize dlaždic byly pozorovány v okolí pravého krytu přívodu palivového potrubí z vnější nádrže k motorům raketoplánu (kryt se nachází v zadní částí spodní plochy raketoplánu a uzavírá se po přerušení potrubí a odhozeni nádrže). Spodní část raketoplánu jinak nenese žádné stopy poškození po oddělení palivové nádrže. Odlepení grafito-epoxidové voštinové struktury v zadní části pravé gondoly OMS a ztmavnutí stejného místa na levé gondole nasvědčuje velmi silnému ohřevu gondol (teplota zde dosáhla 760 °C místo předpokládaných 370 °C). Pro příští lety zde proto bude umístěno 25 černě zbarvených dlaždic HRSl. Asi na 300 místech tepelného štítu byl poškrábán povrch dlaždic, respektive uštípnuty rohy dlaždic. Toto poškozeni bylo asi z 80 % způsobeno úlomky izolace, která během startu odpadávala z palivové nádrže, a asi z 20 % kaménky z přistávací dráhy na povrchu vyschlého solného jezera. Ve čtrnácti ze šestnáctí zkoumaných oděrek byly totiž nalezeny stopy SbO2. který tvořil součást latexové barvy nanesené na nádrži . Větší poškozeni o délce 200 mm, šířce 50 mm a hloubce 26 mm na pravém křídle dveří příďového podvozku bylo způsobeno patrně kusem ledu o průměru 25 mm, který po odpadnutí z palivové nádrže narazil na dlaždice štítu rychlosti kolem 128 m/s. Při návratu byla dlaždice naštěstí vystavena teplotě nižší než 1038 °C a tak nedošlo k její deformaci v důsledku tepelných pnutí (při takovémto poškození ztrácí dlaždice částečně svou schopnost vyzařovat teplo a při teplotě nad 1038 °C by došlo k její deformaci). Podobné poškození o ploše 52 x 78 mm2 bylo zjištěno na spodní části brzdicí klapky pod hlavními motory. I zde pravděpodobně dopadl úlomek ledu. Zde však působením tepla došlo k distorzi dlaždice. Klapka byla totiž při brždění vyklopena řídicím systémem více než se očekávalo a proto na ní teplota dosáhla hodnoty pouze o 120 °C nižší, než je možné maximum (1400 °C). Ucpávky mezi dlaždicemi klapky přestály zvýšenou teplotu bez úhony a napříště je stačí pokrýt karbidem křemíku a jejich vyzařovací schopnost se zlepší (odhady před letem původně počítaly s výměnou ucpávek). Na pravém elevonu blíže k trupu raketoplánu urazil větší úlomek většinu boro-silikátové glazury dlaždice. Přesto dlaždice nenese velké stopy tepelné distroze, což svědčí o tom, že zde teplota dosáhla hodnoty kolem 1038 °C (i když nepříliš vzdálená brzdicí klapka byla v oblasti 1280 °C). Na některých částech povrchu štítu (jednak na trupu, jednak na elevonech) jsou patrné bílé pruhy z teplem rozloženého silikonového kaučuku, vkládaného do některých mezer mezi dlaždicemi pro zesílení jejich upevnění a zvýšení tepelné izolace v mezerách. Pruhy vytvořily usazeniny CaO a TiO2, uvolněné ze silikonového kaučuku jeho tepelným rozkladem. Únik tohoto materiálu z mezer se očekával. Pruhy nemají žádný vliv na funkci tepelného štítu při dalších letech; zuhelnatělé zbytky kaučuku budou z mezer odstraněny a mezery se znovu zaplní novým materiálem. Kromě těchto pruhů jsou na povrchu raketoplánu další usazeniny. Jedny jsou pozorovatelné jen pod určitými úhly, jiné mají podobu hnědých depozit na bocích raketoplánu. Jejich původ bude vysvětlen až po chemickém rozboru. V prostoru za hlavním vstupem do raketoplánu, v místech bílých dlaždic LRSI, došlo k jevu, jehož původ také není objasněn - ztmavly tam dlaždice pod povrchovou glazurou. Technici zatím odebrali jejich vzorky pro testy. Čísla označující polohu dlaždic na potahu zůstala všude rozeznatelná a také název raketoplánu a vlajka zůstaly nepoškozeny. Pouze pokyny pro nouzové otevření dveří na boku kabiny pod okny byly opáleny. Ablativní materiál chránící spojení elevonů s křídlem byl opálený, ale jinak nepoškozený. V této oblasti se počítalo s maximální teplotou 1732 °C, skutečná teplota však byla o 316 °C nižší. Jestliže i při dalších letech zde teplota nepřesáhne tuto hodnotu, bude ablativní materiál nahrazen dlaždicemi. Na náběžných hranách křídla a směrovky a na přídi raketoplánu, které pokrývá kompozitní izolační materiál RCC, nebyly shledány podstatné závady. Příď se zahřála asi jen na 1094 °C místo předpokládaných 1427-1482 °C. Také dveře nákladového prostoru zůstaly nepoškozené. Aerodynamická jemnost raketoplánu byla pětkrát lepší než odhadovaná a proto byl povrch raketoplánu oproti očekávání průměrně o 15-30 °C chladnější. Z toho důvodu nedošlo k většímu poškození ani v místech, kde byl tepelný štít porušen. Po prvním letu lze konstatovat, že materiál použitý ke konstrukci tepelného štítu prokázal své dobré tepelně izolační vlastnosti. Celkově byl tepelný štít shledán v dobrém stavu, třebaže bude nutné před druhým letem vyměnit 2,5-3 % z celkového počtu křemenných dlaždic. I když se do budoucna procento poškození patrně sníží (např. zpevněním tepelné izolace vnější palivové nádrže a přistáváním na betonové dráze), křehkost dlaždic nadále vyvolává obavy z nepředvídatelného poškození za letu (nehledě na snadné poškození při pozemní obsluze - 11. června 1981 např. došlo při zkoušce hydrauliky řízení ke kolizi elevonu a obslužné pracovní plošiny: výsledkem byla výměna dalších 40 dlaždic). Druhý exemplář raketoplánu STA 099 Challenger bude sice vybaven identickým tepelným štítem, ale všechny na něm použité křemenné dlaždice budou zahuštěny pro zvýšení jejich pevnosti. Obavy z křehkosti křemenných dlaždic vedly NASA k tomu, že na jaře 1980 zadal kontrakt na studium nových koncepcí tepelného štítu. Dvě dosud navržené koncepce preferují použití kovových desek, třetí použití desek z kompozitního materiálu typu RCC. (Když začínal projekt amerického kosmického raketoplánu, volili jeho konstruktéři tepelný štít z křemenných desek jen proto, že neměli k dispozici přesné údaje o tepelném namáhání konstrukce při startu a přistání - křemenné desky totiž mohou pracovat ve větším teplotním rozsahu než desky kovové.) V místech, kde teplota nepřesáhne 540 °C, by stačily titanové desky o rozměrech 300 x 300 mm, vyráběné z titanových fólií spojovaných difúzní technologií. Desky by byly jednou hranou přilepeny k trupu, ostatní hrany by překrývaly další řadu desek (podobně jako např. u eternitové střešní krytiny). Účinnost takového štítu by měla být prakticky ověřena koncem roku 1983 při letu raketoplánu OV-103 Discovery, který by na boku pod závěsem dveří nákladového prostoru nesl čtyřiadvacet takových desek. V místech s vyšší teplotou by bylo třeba použít krytu z kovových desek odolávajících těmto teplotám. Mezi deskami a trupem by ovšem musela ještě být izolace (např. na bázi křemenných vláken). Pro místa vystavená teplotám v rozmezí 870-1090 °C by byly vhodné asi 1,8 mm tlusté desky z uhlíkatých vláken o rozměrech 0,9 x 0,9 m, spojené s trupem raketoplánu sedmnácti kovovými spojkami 48 mm dlouhými (spojky usnadňují demontáž desek). V místech spojek se uhlíkové desky zesilují, prostor mezi deskami se opět vyplňuje vláknitou izolací na bázi křemene. Tento typ izolace je možné použít na spodní části raketoplánu, zvláště v okolí dveří příďového podvozku. Mezi přednosti štítů nových koncepcí patří větši pevnost a mechanická odolnost desek a jejich vzájemné překrývání, takže neexistují mezery, které by bylo nutné dodatečně chránit. Tyto přednosti mohou natolik ovlivnit rozhodování vedoucích činitelů NASA, že při stavbě dalších exemplářů raketoplánu či při vývoji budoucího kosmického transportního systému již může být použito tepelného štítu nového typu. [ Obsah | Pilotované lety | STS ]


24. 4. 2012 Zelekova Dobrodružství - Zlodhův Hrad Na doporučení jsem se podíval po delší době na další gamebook, tentokrát jde o Zelekova Dobrodružství. Když jsem si knihu na základě komentářů pod článkem o Bránách Světů vygooglil, vybavil jsem si, že jsem tuto knížku kdysi dávno držel v ruce. Asi jsem ji měl půjčenou od kamaráda, ale moc jsem si z ní nevybavoval. Nyní již knihu vlastním a po zběžném prolistování mne to trklo, že jsem to hrál. Ne moc úspěšně, nutno říci. Ale hodil jsem pochybnosti za hlavu a pustil jsem se do hry znova. Stačilo nabrousit tužku, oprášit šestistěnnou kostku a vrhl jsem se na to. Zelekova Dobrodružství jsou nelineárním gamebookem, který obsahuje přes 400 očíslovaných odstavců textu. Má zdánlivě jedinou vadu - je překvapivě málo rozvinutý na to, že máme tolik větvení. Zásadní část hry se totiž odehrává v nádvoří hradu, které je rozkouskováno na mnoho maličkých elementů. Zřejmě jde o dobovou inspiraci stylem mapování prostor v Dračím Doupěti, protože od hlavního vchodu můžeme jít ke kašně doprostřed nádvoří, do čtyř hlavích rohů, k hlavnímu zámku, do jednotlivýc 1000 h věžiček a po ochozech - a to vše je velice komplikovaně a řekl bych zbytečně rozkouskováno na jednotlivé kroky mezi lokacemi, mezi kterými jde křížem krážem libovolně přebíhat. To znamená, že prakticky z každé venkovní lokace lze jít do všech ostatních lokací. Pro zachování atmosféry je to plus, v praxi je to ale zbytečné a hlavně herně matoucí. Podobně tak se hráč pohybuje v interiéru hradu, kde je vše rozdělené na mikročásti - jednotlivé odstavce mají často jen pár slov. Gamebook je tak na můj vkus přespříliš rozvleklý a vlastně se v něm zas tak moc nestane. Porovnejme s Bránou Světů, která má podobný rozsah. Zelekova Dobrodružství se oproti tomu odehrávají doopravdy na jednom hradě, kde je sice velké nádvoří a relativně prostorné interiéry, ale to je na 400 odstavců skutečně málo. Poloviční rozsah by hře v jistém smyslu pomohl. Na druhou stranu je fakt, že svoboda pohybu (ne nepodobná gamebooku Ve Službách Krále Reginalda) a nelineární procházení je stavebním kamenem atmosféry této hry, takže svým způsobem je nervydrásající opakování lokací nutností. Hra tak díky tomu působí depresivně, tedy přesně tak, jak si představuji prozkoumávání dávno opuštěného a stokrát vykradeného hradu. Jakákoliv odchylka od popisu "našel si jen prach a pavučiny" mne tak naplnila radostí, že se konečně něco děje. Během hry jsem narazil jenom na pár míst, kde bylo nutné dělat nějaké větší operace s inventářem a zapamatovat si hvězdičkou označené (tedy unikátní) průchody byla hračka. Když se teda člověk popral s úvodní sekvencí na nádvoří a přilehlými oblastmi, je zbytek hry velice dobře udělaný a napsaný. Zelekova Dobrodružství jsem se nejprve pokoušel naplno hrát a teprve pak hru více prostudovat. Hraní je zábavné a díky zajímavému soubojovému systému je hra celkem svěží. Akorát nechápu, proč se autoři nerozhodli pro jisté sjednocení světa. Země samotná se nazývá Wastlinor, což je hezký fantasy název pro pseudoanglickou vizi - oproti tomu vesnice našeho hrdiny se jmenuje "česky" Mehulka. Hlavní hrdina jménem Zelek zní velice domácky, ale jeho stařešina oplývající historkami se jmenuje Trom, tedy téměř seversky. Místo metrů či sáhů je místní délková jednotka nazývána "kerrn", avšak 1500 kerrnů je jedna "míle". Hrdinovo zdraví má dokonce dvě jednotky - KB čili kondiční body a pak "živy", nadřazenou veličinu. Nekonzistence sice není všudypřítomná a neničí zážitek ze hry, ale přijde mi to dost uhozené i na rok 1995. Během hraní jsem ocenil, že hra je nepokrytě stavěná na získávání informací napříč úmrtím hrdiny. Vyjma veledůležitých klíčů není potřeba nic zkoumat pro prosté dohrání hry, avšak nadstandardní znalost nalezitelných informací pomůže při řešení několika kritických bodů. Navíc hra má více regulerních konců a i když je nám dle standardní hrdinské premisy vnucována vize rytířskosti, je možné se zachovat v závěr pragmaticky a stát se nechutně bohatým, házejíce záchranu světa za hlavu (a mimochodem - svět ke zkáze evidentně nespěje). Rovněž jednotlivá úmrtí (často rozhodnutá nespravedlivě hodem kostky - ale taková hra už jednou je) jsou vtipně okomentována rýmovanými veršovánkami. Při hraní jsem měl nutkavý pocit si kreslit mapu, i když prostředí je ve skutečnosti dost jednoduché. Je to hlavně jazyk hry, který je evidentně psaný fanoušky Dračího Doupěte a dává tak pocit, že prostá chodba typu T je ve skutečnosti něčím důležitým. Až teprve u samotného závěru hry se člověk setká s jistou hektičností a právem očekávanou gradaci děje. Bohužel, v ten okamžik naplno vyplyne prázdnota dobré poloviny z čtyř set odkazů, jelikož když se hra začíná rozjíždět, je tady náhle konec. Gamebook je tak 1000 obětí nepříjemného paradoxu. Ač technicky vzato hovoříme o knize, "narativita" je skoro nulová - během hry se nic dějového neodehraje, nic se nevyjasní - vše se soustředí jen a jen na hráčovu osobu. Připomíná mi to staré počítačové hry, jako třeba Dungeon Master. Na začátku je "intro", tedy popis globálního děje v manuálu hry - pak se člověk pachtí chodbami beze slova - a pak obsáhlejší outro. Opět - řekl bych, že jde o dobovou předělávku vize Dračího Doupěte ve formě gamebooku a k tomu tento styl "nevyprávění" kdysi patřil. Když jsem tak s minimem podvádění dotáhl hru do vítězného konce, jal jsem se prostudovat některé neprozkoumané kouty. Narazil jsem na několik případů slepých uliček vývoje, stejně tak na zcela prázdné lokace (několik odstavců), které neměly jiný účel, než v hráči prohloubit frustraci z depresivního prostředí. Soubojový systém je sice originální a hratelný, ale jako zbytek celé hry - rozvleklý. Náhodnými testy jsem ale došel k závěru, že během souboje nejde o nějakou taktiku, která by převyšovala Člověče Nezlob se. Zároveň ale nejde říci, že by většina soubojů byla nějak obtížná a smrt je tedy čistě dílem náhody. Chybí mi element detailnějšího vybavování postavy. Vyjma evidentně špatných voleb se tak hráč souboji nezapotí. Hádanky hra neobsahuje, což je pro mne také zklamání. Na tak malém rozsahu, hovoříme-li o kilometrech čtverečních, se toho nedalo moc nacpat. Hrad již prozkoumalo spousta dobrodruhů a tak je drtivá věština lokací buď prázdná nebo již "použitá". Najít tedy klíče je otázkou přepečlivého plánování postupu hradem. Také se mi líbí, že v některých okamžicích je skutečně možné narazit na nové obyvatele hradu, případně na staré strážce. Je to takový překvapující element, který umí popíchnout. Zelekova Dobrodružství bych shrnul do několika bodů. Nejprve ty pozitivní: - super atmosféra - zajímavý soubojový systém - sžití s hrdinou - náznak zajímavě vyprávěného příběhu Negativní: - zmatený "leveldesign" - rozvleklost hraní - příběh je jen naznačen - nekonzistence světa Takto vedle sebe to vypadá, že hře se dá vytknout tolik, co na ní zároveň pochválit. Já jsem si ale odnesl hlavně onu atmosféru. Pravdou ale je, že načnutý příběh dílo táhne ke dnu. Neexistence pokračování "Pán Orlů" je z retrospektivního hlediska velkým nedostatkem. V roce 2012 se nad to ale lze povznést. Slovo závěrem? Pokud vám přijde černá obálka se zlomenou zlatou pečetí nějak lákavá, že by mohla skrývat něco magicky tajemného a nevšedního, tak máte pravdu. Zelekova Dobrodružství jsou na české poměry slušným dílkem, kterému lze hodně odpustit. Ono totiž - přesně takové gamebooky jsem kolem roku 1995 sám dělával. Dneska bych je udělal úplně jinak a to autoři tohoto gamebooku jistě také. Proto se nebojím tuto perličku doporučit. P.S.: Sám jsem o tom neměl tušení, ale papírový přebal obálky hry obsahuje neskutečně hnusnou ilustraci. 3 komentáře: Vážený, děkuji, že jste - nejen přehrál Zeleka, ale i napsal fundovanou recenzi. Začal jsem Zeleka psát někdy v roce 1993 spolu s kamarádem /on pak začal i kreslit/ jako kratochvíli pro pobavení našich spolupracovníků a kamarádů. V té době zača vycházet Lone Wolf - prvních šest dílů jsme si zahráli - kamarád donesl mapu hradu a já vymyslel Zeleka. Přímo v mapě hradu vznikala ta hra - my jsme chodili se Zelekem a on byl námi a my jím. Existují mapy celé krajiny až k zermskému moři - tam se odehrává druhý díl - Pán orla - dopsaný už mnou samotným v roce 2001 - v r. 2002 předaný Dechu draka a dodnes nevydaný. A TO mám již mnoho let v šuplíku díl třetí. Nechal jsem to být, jsa rozladěn a zklamán - ale Vaše recenze ve mně něco probudila - možná jakousi zasutou vzpomínku - na ony chvíle, kdy jsem dlouho do noci psal, vymýšlel a bavil se a bojoval a byl Zelekem...Snad by stálo za to ještě něco s tím provést...OdpovědětVymazat Fantazii zdar... Odpovědi Díky za zprávu. Vydání dalšího pokračování - byť třeba jen free PDF - by bylo super a určitě bych i nějakou podporu poskytl!Vymazat Dobrý den,Vymazat Rád bych Vás oslovil jménem vydavatelství e-knih "E-knihy jedou". Gamebooky jsou ideální pro elektronický formát- nemusíte listovat, jen tapat na odkazy. Navíc jsou tam minimální vstupní náklady, takže nás tolik nepálí, když knihy nebudou úspěšné. Velmi rádi bychom proto vydali celou sérii Vašich gamebooků. Kromě toho, že by první kniha mohla být do měsíce venku, dáváme velmi slušné autorské honoráře (podíl na zisku). Více informací najdete na: eknihyjedou.cz Můžete také přímo napsat na e-mail eknihyjedou@gmail.com Budu se těšit na spolupráci a na to, že si po desíti letech zahraji pokračování. :-) S pozdravem, Martin Koláček - E-knihy jedou.


source: fineweb

text: Slanina Slanina nebo také špek je označení pro solené či uzené vepřové sádlo. Vyrábí se převážně z vepřového bůčku, kýty nebo hřbetu. Samotná slanina se vyrábí naložením do soli na několik týdnů a případně pozdějším vyuzením. Použití[editovat | editovat zdroj] Slanina se používá buď v syrovém stavu ve studené kuchyni, typicky chlebíčky, nebo se dále tepelně zpracovává jako hlavní součást jídla nebo jako doplněk. Příklady použití[editovat | editovat zdroj] - Vajíčka se slaninou - Králík špikovaný slaninou


Hořicke noviny(12) PDF Download "Hořicke noviny(12)2007" 1 Hořicke noviny(12) Hořický nezávislý občasník V Hořicích 19. prosince 2007 OBČASNÉ Betlémské světlo (stále bez poplatku) Tak nám ukradli Ladislava... A to je všechno, co nám zbylo z Josefa Ladislava Jandery. Klanění Tří králů. Přední část komorového kachle ze sbírek hořického muzea. Pálená hlína 19,5x19,5 cm. K + M + B Existuje Ježíšek? Jedno slavné vánoční poselství má letos jubileum Strana 1 2 Hořické občasné noviny (dříve HOŘICKÝ OBČASNÍK) Městský úřad bude mít 31. prosince zavřeno Zápis dětí do prvních tříd Prodám stavební parcelu Pronajmu byt 2+1 PRODEJ A SERVIS ELEKTRICKÉHO RUČNÍHO NÁŘADÍ jamal jaromír málek PŮJČOVNA ELEKTRICKÉHO A RUČNÍHO NÁŘADÍ Město Hořice zvažuje spojení dvou zařízení PROJEKTY JSOU DRAHÉ OTEVŘENO: Po - Pá: 7,00-12,00 / 13,00-16,30 Sobota: 8,00-12,00 Policejní zpravodajství Majitelé chat honili chovance, kteří bydleli v jejich chatách a jedli jejich zásoby NOVÁ ADRESA NAJDETE NÁS V NOVÉ PRODEJNĚ PŘES ULICI NOVÁ ADRESA NOVÁ ADRESA: HUSOVA 2087 HOŘICE, TEL/FAX , Policejní zpravodajství POVEDENÝM STOPAŘŮM PADALY PENÍZE Z KALHOT ŘIDIČ NARAZIL DO VOZIDLA A ODJEL POKUS VLOUPÁNÍ DO VOZIDLA UKRADENÁ FABIE VLOUPÁNÍ DO VOZIDLA TRAGICKÁ NEHODA ŘIDIČ NARAZIL DO ZÁBRADLÍ SPOUTANÉHO VYSVOBODIL POLICISTA KRÁDEŽ MĚDI Strana 2 3 Hořická obchodní akademie oslaví 110 let existence KVALIFIKOVANĚ USMRTÍM PRASE A NADĚLÁM Z NĚJ FAŠÍRKU, JITRNICE, JELITA ŠKVARKY A DALŠÍ POCHOUTKY PODLE PŘÁNÍ ŘEZNÍK Zastupitelé těsnou většinou schválili 17 milionů jako vyrovnání s Lidlem Czech POINT od ledna 2008 v Hořicích POSTUP VYDÁNÍ OVĚŘENÉHO VÝPISU VÝPIS Z KATASTRU NEMOVITOSTÍ VÝPIS Z OBCHODNÍHO REJSTŘÍKU VÝPIS ZE ŽIVNOSTENSKÉHO REJSTŘÍKU VÝPIS Z REJSTŘÍKU TRESTŮ (AGENDA SE PŘIPRAVUJE) Příští rok radnice rozšíří provoz městské dopravy Od roku 1990 se jízdní doby na hlavních tazích v České republice zkrátily o dvě hodiny V Hořicích 19. prosince 2007 Jak na Moravě poznají Hořice Ohlédnutí za 7. Adventním trhem Radnice se zabývá výběrem bytových domů k prodeji Strana 3 4 Hořické občasné noviny (dříve HOŘICKÝ OBČASNÍK) 110 let Městské knihovny v Hořicích Dalibor koncertoval v chodovickém chrámu Noční dobrodružství Odbočky, rozbočky, pobočky, aneb jak si umění hledá cestu k dětem na vsi Vzdušná flotila výtvarného oboru v Cerekvici. Cerekvické děti připravují výzdobu pro adventní trh. Jubileum Ostatky Jiřího Rulfa uloženy do hrobu na starém hořickém hřbitově Za účasti rodinných příslušníků a skupinky hořických přátel byl o Dušičkách podle básníkova přání uložen jeho popel do hrobu po předcích na starém hořickém hřbitově. Adventní koncert ZUŠ v Hořicích Strana 4 5 V Hořicích 19. prosince 2007 Výstavy Hořické muzeum se zápůjčkami materiálů o trubičkách podílí na výstavě v Náchodě. Obrázek na plakátě je z Kofránkova letáku propagujícího Hořické trubičky. Dům kultury Koruna v lednu 2008 Čtvrtek 3. ledna 2008 v 9.00 hodin Neděle 6. ledna 2008 v hodin Sobota 12. ledna 2008 ve hodin Pátek 18. ledna 2008 ve hodin Středa 23. ledna 2008 v hodin Pátek 25. ledna 2008 v hodin Sobota 26. ledna 2008 ve hodin Úterý 29. ledna 2008 v hodin Bohoslužby V hořické knihovně začal fungovat nový automatizovaný výpůjční systém Hledá se ženich Povídka SNĚNÍ Vánoční rady a návody BANKOMAT Strana 5 6 Hořické občasné noviny (dříve HOŘICKÝ OBČASNÍK) Prodám vykrmené králíky FÉROVÁ PŮJČKA ŘEŠENÍ PRO PROBLÉMOVÉ KLIENTY EXEKUCE: NAJDEM ŘEŠENÍ , AUTOŠKOLA LEJSEK 1) malého motocyklu, skupina M 2) motocyklu skupiny A 3) osobního automobilu, skupina B 4) nákladního automobilu, sk. C 5) traktoru, skupina T Autoslužby Pneuservis VINOTÉKA LEVITŮV DŮM NÁMĚSTÍ JIŘÍHO Z PODĚBRAD 164 Prodám sadu zimních pneumatik Hledáme technika PC ŽALUZIE SEDLÁK VLASTIMIL SEDLÁK NOVÁ SLUŽBA PRO OBČANY HOŘIC A OKOLÍ: Prodám chutná jablka Luděk Vojáček NÁBYTEK NA MÍRU SKŘÍNĚ NA MÍRU ŽALUZIE ROLETY PARAPETY PRAHY TĚSNĚNÍ Doprava a konzultace zdarma JOSEF HODAČ, MAIXNEROVA 749, HOŘICE JÍZDNÍ KOLA ŠANDERA HUSOVA 18, HOŘICE TELEFON , PRODEJ: JÍZDNÍCH KOL, NÁHRADNÍ DÍLY NA JÍZDNÍ KOLA, DOPLŇKY, OBLEČENÍ PRO CYKLISTIKU VYBAVENÍ PRO TURISTIKU A CAMPING TURISTICKÉ OBLEČENÍ LYŽE: SNOWBOARDY OBLEČENÍ A DOPLŇKY PRO ZIMNÍ SPORTY SERVIS: JÍZDNÍCH KOL, LYŽÍ, SNOWBOARDŮ PŮJČOVNA: JÍZDNÍCH KOL, LYŽÍ, SNOWBOARDŮ PRODÁVANÉ ZNAČKY: OBLEČENÍ: SALEWA, CAMPUS, CRAFT, LAFUMA JÍZDNÍ KOLA: ROCK MACHINE, GT, LEADER FOX, DEMA, LYŽE: BLIZZARD, OBUV: AKU, GARMONT, DALŠÍ PRODÁVANÉ ZNAČKY: TOKO, COLEMAN, SMART, CAMPINGAS, SRAM, SHIMANO, MICHELIN, KENDA V BYSTŘICI OD 3. ZÁŘÍ HOTOVÁ JÍDLA A MINUTKY V PŘÍJEMNÉM PROSTŘEDÍ NEKUŘÁCKÉHO SAALU 5P HOTEL BYSTŘICE HUSOVA HOŘICE Telefon: / GSM: / AUTOSERVIS Hořice v Podkrkonoší Autosalon ŠKODA Čelakovského ulice Prodej - servis - leasing ŠKODA HAVEX AUTO HOŘICE Strana 6 7 V Hořicích 19. prosince 2007 Skládka zeminy a kamene v Lukavci POŘÁDÁNÍ VEŘEJNÝCH DRAŽEB DOBROVOLNÝCH I NEDOBROVOLNÝCH Ing. Pavel Hančar KONCESOVANÝ DRAŽEBNÍK TEL , RIEGROVA 1048, HOŘICE OLPRAN NABÍZÍME VÝPRODEJ KOL DĚTSKÝCH, HORSKÝCH, TREKINGOVÝCH V CENÁCH JIŽ OD 990,- Kč ROTOPEDŮ, POSILOVACÍCH LAVIC CENY FITNESS OD 790,- Kč Prodej bytů do osobního vlastnictví Dětské kolo Harrier Ponny NABÍZÍME PŘEÚVĚROVÁNÍ ÚVĚRU ODDLUŽENÍ DOMÁCNOSTÍ BEZ ZÁSTAVY RYCHLÉ ŘEŠENÍ! , Vypracování projektové dokumentace pro novostavby, rekonstrukce a modernizace objektů pozemních staveb. Vypracování dokumentace v jednotlivých stupních projektu dle Vašich požadavků. Vypracování dokumentace stávajícího stavu stavby včetně jejího zaměření. Ing. Jiří Špicar Třešňová 1960, Hořice Mobil: JÍZDNÍ KOLA RYS Velký výběr kol a příslušenství zn. Author Wheeler 4Ever + dětská kola + kvalitní profi servis + vše ostatní na jízdní kola MILOSLAV RYS Žižkova 1957, Hořice Tel: Po - Pá , So zahájili jsme stavbu třetího domu Pokračuje prodej bytů do osobního vlastnictví v Hořicích: Výhodná investice do bytu v osobním vlastnictví - jistota budoucnosti. Byty o velikosti od 32 m 2 do 84 m 2, VE ZBOROVSKÉ ULICI V HOŘICÍCH. Koupím RD i ŘD v Hořicích Pronajmu 3+1 v Hořicích CELKEM 231 m 2 KANCELÁŘE V HOŘICÍCH (I JEDNOTLIVÉ MÍSTNOSTI OD 18 m 2 ) KONTAKT: HAVEX AUTO HOŘICE Inzerce v Hořických novinách: , cm 2 / 5,- Kč Strana 7 8 Hořické občasné noviny (dříve HOŘICKÝ OBČASNÍK) Biograf Na Špici v lednu 2008 Středa ve 20:00 INVAZE Pátek ve 20:00 BEOWULF Pondělí a Úterý ve 20:00 MEZI NEPŘÁTELI Středa 9.1. a Čtvrtek v 17:30 PAN VČELKA Pátek ve 20:00 TĚSNĚ VEDLE Úterý v 19:30 TRIO Z BELLEVILLE Sobota ve 20:00 MEDVÍDEK Úterý a Středa ve 20:00 KRÁLOVNA ALŽBĚTA: ZLATÝ VĚK Čtvrtek ve 20:00 CRASH ROAD Pátek v 17:30 a ve 20:00 ZLATÝ KOMPAS Neděle ve 20:00 PS: MILUJI TĚ Pondělí ve 20:00 CHYŤTE DOKTORA Úterý ve 20:00 HRDINOVÉ A ZBABĚLCI Středa a Čtvrtek ve 20:00 VÁCLAV Strana 8 Vítěz Hradeckého okruhu v roce 1946 na voze BMW. Jak závodil Alois Tůma Velká cena Prahy Vítězný Tůma zcela vpravo. 300 zatáček Alois Tůma obsadil druhé místo ve třídě do 350 ccm (za Antonínem Vitvarem) na stroji Rudge zapůjčeném od závodníka Frčka. 300 zatáček Zcela vpravo (v klobouku) ředitel závodu MUDr. Kaufmann, hned vedle stojí Alois Tůma. S číslem 26 Antonín Vitvar, číslo 4 má Jan Lucák a 45 František Juhan. SOLÁRIUM U CHAMELEÓNA Přejezd / přechod Zvičiny 11. zimní táboření na Zvičině Soupeři se bojí nevrlých Medvědů PRŮBĚŽNÉ VÝSLEDKY NOVOBYDŽOVSKÁ LIGA NEREGISTROVANÝCH KANADSKÉ BODOVÁNÍ: Ztráty a nálezy Pronájem garáže Hořické občasné noviny Becrux s.r.o. Plzeňská 674/14 Děčín IV Podmokly 405 02 Děčín Váš dopis zn..: Ze dne: Naše zn..: MUCL/28551/2011 Vyřizuje: ing.m.blecha Telefon: 487 881 264 Počet listů dokumentu: Počet příloh/počet listů


source: wikipedia

text: Termodynamická teplota (též absolutní teplota nebo zkráceně teplota) je fyzikální stavová veličina dobře definovatelná pro termodynamické systémy ve stavu termodynamické rovnováhy, rostoucí s růstem vnitřní energie systému. Její nerovnost určuje směr samovolného (tedy bez konání práce) přestupu tepla od teplejšího systému k systému chladnějšímu, uvedou-li se do tepelného kontaktu. Značení Symbol veličiny: T (angl. temperature) Základní jednotka SI: kelvin, značka jednotky K Další používané jednotky: stupeň Rankina °R Měřící přístroje teploměr kapalinový (rtuťový, lihový), plynový, teploměr bimetalový, teploměr elektrický (termoelektrický, odporový), teploměr radiační (pyrometr) Související články Teplota Barevná teplota Fyzikální veličiny Teplota Termodynamika Statistická mechanika


text: Černý trpaslík je chladný hvězdný objekt, který se vyvinul z bílého trpaslíka a nakonec postupným zářením černého tělesa ochladl. Ve vesmíru by neměl dosud žádný černý trpaslík existovat, neboť čas potřebný k ochlazení bílého trpaslíka na požadovanou úroveň je delší než dosavadní délka existence vesmíru. I v epoše, kdy černí trpaslíci budou existovat, bude nesmírně obtížné je detekovat, neboť budou vysílat tepelné záření o teplotě jen o málo vyšší než kosmické mikrovlnné pozadí. Jedna z mála možností jejich odhalení tkví v jejich gravitačních účincích, tedy zachycení světelných paprsků ohýbajících se kolem trpaslíka. Rekonstruováním informace, kterou přenášejí, získáme deformovaný obraz, pomocí kterého můžeme určit, jakým tělesem byly paprsky ohnuty. Stejná metoda se používá mj. i k detekci černých děr. Černé trpaslíky nelze zaměňovat s hnědými trpaslíky, kteří se formují, když se z plynu vytváří hvězda, ale nedosáhnou dostatečné hmotnosti k zahájení a udržení vodíkové nukleární fúze. V 60. letech 20. století byli občas „hnědí trpaslíci“ nazýváni „černými trpaslíky.“ Reference Související články Bílý trpaslík Červený trpaslík Hnědý trpaslík Modrý trpaslík Typy hvězd Pozůstatky hvězd Hypotetické vesmírné objekty


text: Josef Cink (* 29. června 1933 Dolní Heřmanice – 11. února 2011, Červená Voda) byl český esperantista, který se stal autorem několika zpěvníků a učebnice esperanta pro pokročilé. Rovněž autor knihy o obci Červená Voda. Byl středoškolským učitelem. Dílo v češtině Červená Voda a okolí blízké i vzdálené (Červená Voda, 2008) Dílo v esperantu Junulara kantareto – 1-a kajero (Mládežnický zpěvník – 1. sešit, 1960) Junulara kantareto – 2-a kajero (Mládežnický zpěvník – 2. sešit, 1968) Junulara kantareto – 3-a kajero (Mládežnický zpěvník – 3. sešit, 1980) Cvičebnice esperanta pro pokročilé (1974) Písemný kurs mezinárodního jazyka esperanto (1980, 1989, 1999) Lingvaj ludoj kaj enigmoj (Jazykové hry a hádanky, 20 článků v časopise Starto 2/2000 – 1/2005) Související články Esperantská literatura Reference Josef Cink: Cvičebnice esperanta pro pokročilé, Praha, SPN, 1974 (obsahuje i ukázky literatury, písně s notami, hry, soutěže) Josef Cink: Písemný kurs mezinárodního jazyka esperanto, Praha, Čes. esperantský svaz, 1980, 92 stran Úmrtí v roce 2011 Čeští esperantisté Narození v roce 1933 Muži Čeští pedagogové Narození v Dolních Heřmanicích Úmrtí v Červené Vodě Narození 29. června Úmrtí 11. února


text: UNIX () je v informatice ochranná známka operačního systému vytvořeného v Bellových laboratořích americké firmy AT&T v roce 1969. Většina současných operačních systémů je unixovými systémy různou měrou inspirována. Samotný UNIX byl inspirován komplikovaným systémem Multics, ale snažil se o zjednodušení. Na rozdíl od Multicsu, byl Unix napsán v programovacím jazyce C. Dalším vývojem UNIXu vznikl Plan 9 from Bell Labs. Označení UNIX je ochranná známka, kterou v současné době vlastní konsorcium The Open Group a mohou ji používat pouze systémy, které jsou certifikovány podle Single UNIX Specification. Existují různé systémy, které jsou s UNIXem v různé míře kompatibilní, ale nemohou nebo nechtějí platit licenční poplatky, a proto často používají varianty názvů, které na název UNIX odkazují (například XENIX, MINIX, Linux), ale mohou se jmenovat i jinak (například BSD varianty OpenBSD, NetBSD, ale též macOS atd.). Souhrnně je označujeme jako unixové systémy (, viz článek UN*X). Pod pojmem „tradiční Unix“ se rozumí operační systém, který svojí charakteristikou odpovídá systémům Version 7 Unix nebo UNIX System V. Charakteristika Unixové systémy byly široce využívány jako operační systémy pro servery, pracovní stanice a v současné době i pro osobní počítače. Sehrály velmi výraznou roli při vzniku Internetu a přechodu od jednotlivých počítačů k počítačovým sítím a modelu klient–server. Unix vznikl spolu s programovacím jazykem C, který mu umožnil snadnou portaci na nejrůznější hardwarové platformy. Výsledkem je, že Unix je synonymem pro otevřený systém (). Systém založený na Unixu je charakteristický tím, že (tzv. unixová filozofie): snaží se dělat věci jednoduše (na rozdíl od Multicsu, který se pokoušel vyřešit vše a aplikovat velmi pokročilé ideje) a uživatelům je prezentovat takové, jaké jsou je víceúlohový (viz multitasking) – umožňuje spuštění více programů současně je víceuživatelský – každý uživatel má své vlastní prostředí s privátními soubory v domácím adresáři, vlastní konfigurační soubory, přístupová oprávnění zajišťují, že uživatel nemůže škodit jiným uživatelům, ani operačnímu systému, umožňuje současnou práci více uživatelů má hierarchický souborový systém (strom adresářů s jedním kořenem) zařízení jsou zpřístupňována pomocí speciálních souborů data a konfigurace se ukládají přednostně ve formě textových souborů základní programy jsou jednoúčelové nástroje, které dobře plní svůj specifický úkol, přičemž funkce jednotlivých programů lze různými způsoby kombinovat: propojování nástrojů do kolon (výstupu programu je přesměrován do vstupu dalšího) využívání hotových programů v jiných programech programy mohou komunikovat pomocí meziprocesové komunikace je orientovaný na zpracování textů Unix se skládá z jádra operačního systému, systémových nástrojů (tzv. utility) a dalších aplikací. Monolitické jádro se stará o nízkoúrovňové záležitosti (tzv. kernel space) a programy běží v uživatelském režimu (tzv. user space). Programy komunikují s jádrem pomocí systémových volání, čímž se pro programy vytváří stabilní API. V 80. letech 20. století počítače využívaly mnohem více vstupně-výstupních zařízení, která přestala vyhovovat lineárnímu modelu. Proto v té době nastal odklon od monolitického jádra a příklon k mikrojádrům, kde obsluha souborového systému, počítačových sítí, asynchronních událostí generovaných myší a dalších byla odsunuta mimo jádro operačního systému. Standardy Bouřlivý vývoj různých verzí a variant Unixu způsoboval potíže při portaci software. Proto IEEE založila POSIX na společné struktuře hlavních soupeřících variant systému Unix a publikovala první POSIX standard v roce 1988. Počátkem 90. let započalo samostatnou, ale velice podobnou, snahu průmyslové konzorcium, iniciativa Common Open Software Environment (COSE), která vyústila ve specifikaci Single UNIX Specification spravovanou skupinou The Open Group. V roce 1998 založili Open Group a IEEE pracovní skupinu Austin Group, která by měla poskytnout společnou definici standardů POSIX a Single UNIX Specification. V roce 1999 několik prodejců systému Unix odsouhlasilo jako standard pro binární soubory a soubory se strojovým kódem () formát ELF () ze systému SVR4. Společný binární formát poskytuje podstatnou míru kompatibility mezi unixovými systémy pracujícími na stejné CPU architektuře. Pro standardizaci adresářové struktury byl vyvinut Filesystem Hierarchy Standard, který poskytuje referenční návrh adresářů pro unixové operační systémy a především pro Linux. Historie UNIX byl vytvořen Kenem Thompsonem a Dennisem Ritchiem roku 1969 v Bellových laboratořích, kde byl vyvíjen až do konce 70. let. Poté probíhal vývoj UNIXu ve dvou hlavních větvích: pod vedením AT&T: SYSTEM III, SYSTEM V na Kalifornské universitě v Berkeley: BSD Unix 60. léta Massachusettský technologický institut, Bellovy laboratoře AT&T a General Electric pracovaly na experimentálním operačním systému Multics (). Projekt byl však kvůli své složitosti a časové a finanční náročnosti v roce 1969 ukončen. Ken Thompson z týmu vývojářů pokračoval ve vývoji pro sálový počítač GE-645. Současně Thompson, Dennis Ritchie a Rudd Canaday vyvíjeli v Bellových laboratořích jednoduchý souborový systém. Thompson napsal hru Space Travel a zjistil, že na strojích GE je příliš pomalá a drahá (cena jednoho běhu hry byla 75 dolarů). Proto Ritchie pomohl Thompsonovi přepsal hru Space Travel do jazyka symbolických adres pro počítač PDP-7 od Digital Equipment Corporation. Tato zkušenost spolu s prací na projektu Multics vedla k tomu, že Thompson a Ritchie začali na PDP-7 psát sami pro sebe jednoduchý operační systém, pro který vyvinuli několik malých utilit. 70. léta Na počátku 70. let dostal projekt jméno Unics (), který navrhl Brian Kernighan jako žertovný protiklad k názvu Multics. Později došlo ke změně zápisu na Unix (někdy psáno kapitálkami jako Unix). Až do této chvíle nebyl Bellovou laboratoří projekt finančně podporován. Když Computer Science Research Group chtěla používat Unix na větším počítači než PDP-7, Thompson a Ritchie kvůli získání finanční podpory a počítače PDP-11/20 uvedli, že vyvinou automatizovanou kancelář, takže do systému začali přidávat nástroje na zpracování textů. V roce 1970 získal projekt jméno, běžel na novém hardware a byl obohacen o textový editor a nástroj roff pro formátování textu. Všechny tři komponenty byly napsány ve strojovém kódu počítače PDP-11/20. Bellovy laboratoře pak používaly systém pro přihlášky patentů. Program roff se brzo vyvinul ve troff, který byl prvním nástrojem pro elektronické publikování s plnou podporou sazby. UNIX Programmer's Manual byl publikován 3. listopadu 1971. V roce 1973 byl Unix přepsán do programovacího jazyka C v rozporu s tehdejším pravidlem, že cokoliv tak komplexního, jako je operační systém, který se musí vypořádat s časově kritickými událostmi, musí být naprogramováno výhradně v jazyce symbolických adres. Přechodem z jazyka symbolických adres (JSA) na programovací jazyk vyšší úrovně se stal kód snadno přenositelným na jinou hardwarovou platformu. Obsahoval pak totiž jen velmi malé části napsané v JSA, které jediné musely být při portování přepsány. AT&T licencovala Unix univerzitám, komerčním firmám a vládním organizacím. Licence zahrnovala všechny zdrojové kódy včetně strojově závislých částí jádra operačního systému, které byly napsány v JSA počítače PDP-11. Kopie anotovaného jádra Unixu kolovaly na konci 70. let ve velkém množství, což způsobilo, že byl Unix používán ve výuce jako ukázkový operační systém. Verze systému Unix byly pojmenovány podle vydání uživatelského manuálu, takže například „Fifth Edition Unix“ a „Unix Version 5“ označovaly stejnou verzi. Vývoj pokračoval verzí 4, 5 a 6, která byla vydána v roce 1975. Tyto verze přinesly koncept roury. To umožnilo modulárnější a rychlejší vývoj. Verze 5 a zvláště verze 6 vedly k přehršli různých verzí Unixu jak uvnitř Bellových laboratoří, tak mimo ně – PWB/UNIX, IS/1 (první komerční Unix) a port Unixu na počítač Interdata 7/32 od University of Wollongong (první verze pro jiný počítač, než PDP). V roce 1978 byl uveden UNIX/32V, který byl určen pro nový systém VAX od firmy DEC. V této době bylo provozováno přes 600 počítačů s nějakou formou Unixu. Version 7 Unix byla v roce 1979 poslední široce zveřejněnou verzí Research Unixu. Během 80. let byly vyvinuty verze 8, 9 a 10, avšak byly dány k dispozici jen několika univerzitám. Přesto bylo vydáno několik prací, které popisovaly nový vývoj. Tento výzkum vedl k pozdějšímu přejmenování na Plan 9 from Bell Labs, což je přenositelný distribuovaný systém. 80. léta AT&T licencovala pro komerční využití od roku 1982 UNIX System III založený na Version 7 Unix, který obsahoval podporu pro VAX. Současně AT&T pokračovala ve vydávání licencí na starší verze Unixu. Aby AT&T ukončila zmatek mezi všemi lišícími se interními verzemi, spojila je do UNIX System V Release 1, ve které byly představeny nová rozšíření – editor vi a knihovny curses pocházející z BSD Unixu vyvinutého na Berkeleyho univerzitě v Kalifornii. Patřila mezi ně i podpora počítačů Western Electic 3B series. Protože novější licenční podmínky Unixu nebyly tolik nakloněny akademickému použití, jako starší verze Unixu, výzkumníci v Berkeley pokračovali ve vývoji BSD Unixu jako alternativy k UNIX System III a V na původní architektuře PDP-11 (vydání BSD 2.x do verze 2.11) a později pro VAX-11 (BSD 4.x). Mnoho nových prvků Unixu se nejprve objevilo právě v BSD, především C shell se správou úloh (, využíváno ITS). Pravděpodobně nejdůležitějším aspektem vývoje BSD bylo zahrnutí podpory sítí využívajících rodinu protokolů TCP/IP do tradičního jádra Unixu. Snaha BSD vyústila ve vydání několika důležitých verzí obsahujících síťový kód: 4.1cBSD, 4.2BSD, 4.3BSD, 4.3BSD-Tahoe (Tahoe je přezdívkou architektury Computer Consoles Inc. Power 6/32, jež byla první non-DEC verzí jádra BSD), Net/1, 4.3BSD-Reno (s ohledem na pojmenování "Tahoe", protože celé vydání bylo něco jako hazard), Net/2, 4.4BSD a 4.4BSD-lite. Síťový kód v těchto vydáních je předchůdce většiny kódu pro podporu TCP/IP, který se používá dodnes, včetně kódu, který byl později vydán AT&T v System V Unixu a raných verzí Microsoft Windows. Původní Berkeley Sockets API je de facto standardem síťových API, a který je využit i na mnoho dalších platformách. Další společnosti začaly nabízet komerční verze Unixu pro své minipočítače a pracovní stanice. Většina těchto nových Unixů byla vyvinuta na základě Systemu V pod AT&T licencí. Ostatní byly založeny na BSD. Jeden z předních vývojářů BSD (Bill Joy) v roce 1982 spoluzaložil Sun Microsystems a vytvořil pro své pracovní stanice SunOS (dnes Solaris). V roce 1980 Microsoft oznámil svůj první Unix pro 16bitové mikropočítače nazvaný Xenix, který společnost Santa Cruz Operation (SCO) v roce 1983 portovala na procesory Intel 8086 a v roce 1989 začlenila do SCO UNIX. Po několik let v tomto období (do nástupu IBM PC kompatibilních počítačů se systémem DOS) průmysloví pozorovatelé očekávali, že se Unix díky své přenositelnosti a bohatým schopnostem stane průmyslovým standardem v oblasti operačních systémů pro mikropočítače. V roce 1984 několik společností založilo konsorcium X/Open, jehož cílem bylo vytvořit otevřenou specifikaci systémů založených na Unixu. Navzdory počátečním pokrokům však proces standardizace upadl v unixové války, při nichž se různé společnosti spojovaly ve vzájemně soupeřící standardizační skupiny. Jako nejúspěšnější standard ve vztahu k Unixu se ukázala specifikace POSIX od IEEE, která byla navržena jako kompromis mezi API implementovanými na obou platformách BSD i System V. Standard POSIX byl vydán v roce 1988 a brzy ho použila vláda USA pro mnohé ze svých vlastních systémů. AT&T přidala do Unixu System V několik funkcí, např. zamykání souborů, systémovou administraci, standardní proudy, nové formy IPC, vzdálený souborový systém (RFS) a TLI. AT&T spolupracovala se Sun Microsystems a během let 1987 až 1989 spojila rozšíření z Xenixu, BSD, SunOS a Systemu V do vydání System V Release 4 (SVR4) nezávisle na X/Open. Toto nové vydání sloučilo všechny předchozí rozšíření do jednoho balíčku a zvěstovalo tak konec soupeřících verzí. Navýšilo však také licenční poplatky. V této době spousta prodejců včetně Digital Equipment, Sun, Addamax a dalších, začalo stavět důvěryhodné verze Unixu pro aplikace s vysokou úrovní zabezpečení, povětšinou navržené pro armádní a policejní použití. 90. léta V roce 1990 nadace Open Software Foundation vydala OSF/1 jako svou vlastní standardní implementaci Unixu založenou na jádře Mach a BSD. Nadace byla založena v roce 1988 a byla financována několika společnostmi z oblasti Unixu, které si přály čelit spolupráci AT&T a Sunu u vydání SVR4. Následně AT&T a další skupina držitelů licencí vytvořila skupinu Unix International, která bude čelit nadaci OSF. Stupňování konfliktu mezi těmito soupeřícími prodejci opět vyvolalo unixové války. V roce 1991 skupina vývojářů BSD (Donn Seeley, Mike Karels, Bill Jolitz a Trent Hein) opustila Kalifornskou univerzitu, aby založili společnost Berkeley Software Design, Inc. (BSDI). BSDI vytvořila plně funkční komerční verzi BSD Unixu pro levnou a všudypřítomnou platformu Intel, což nastartovalo vlnu zájmu o použití levného hardwaru pro výrobní výpočty. Krátce poté, co byla založena, Bill Jolitz opustil BSDI a začal se zabývat distribucí 386BSD, což byl zdarma šířený předchůdce dnešních distribucí FreeBSD, OpenBSD a NetBSD. V roce 1991 též vzniká Linux, který se v nejbližších letech rozroste do největšího soupeře všech unixových systémů, k čemuž přispěje též období unixových válek, kdy tradiční Unix tratil na svém obrazu u veřejnosti. Do roku 1993 změnila většina komerčních prodejců svoje varianty Unixu tak, že byly založeny na Systemu V a navíc disponovaly mnoha rozšířeními z BSD. V témže roce hlavní hráči na poli Unixu založili iniciativu COSE, čímž ukončili nechvalně známé unixové války. V roce 1994 došlo ke spojení UI a OSF. Společná entita, která si zachovala jméno OSF, zastavila ještě téhož roku práce na OSF/1. V té době jej používal jako jediný už jen DEC, který v roce 1995 změnil jméno produktu na Tru64 UNIX. Krátce po vydání UNIX System V Release 4 prodalo AT&T všechna svoje práva na Unix společnosti Novell (Dennis Ritchie to přirovnal k biblickému příběhu o Ezauovi, který prodal své dědické právo za příslovečnou „mísu čočovice“). Novell vyvinul svoji vlastní verzi nazvanou UnixWare, kde spojil vlastní NetWare s UNIX System V Release 4. Novell se tím pokusil bojovat proti Windows NT, ale jejich klíčové trhy těžce utrpěly. V roce 1993 se Novell rozhodl převést ochrannou známku UNIX® a certifikační práva na X/Open Consortium. V roce 1996 se X/Open spojilo s OSF a vytvořila konsorcium The Open Group. Rozličné standardy pocházející od konsorcia The Open Group dnes určují, co je a co není operační systém „Unix“, především po roce 1998 vzniklá rodina standardů Single UNIX Specification. V roce 1995 bylo podnikání s administrací a podporou stávajících Unixových licencí spolu s právy na další vývoj programového kódu Systemu V prodány Novellem společnosti Santa Cruz Operation. Jestli Novell rovněž prodal vlastnická práva bylo dále předmětem sporu (viz níže). V roce 1997 hledala společnost Apple Computer nové základy po svůj operační systém Macintosh a vybrala NeXTSTEP, operační systém vyvinutý společností NeXT. Tento hlavní operační systém, založený na BSD a jádru Mach, byl poté, co si jej Apple pořídil, přejmenován na Darwin. Použití Darwinu v Mac OS X ho, podle vyjádření zaměstnance Applu na konferenci USENIX, činí nejpoužívanějším, na Unixu založeným systémem na trhu stolních počítačů. 2000 až současnost V roce 2000 prodala SCO celý svůj Unixový podnik a výhody společnosti Caldera Systems, která se později přejmenovala na The SCO Group. Tento nový hráč následně podal soudní žalobu na různé uživatele a prodejce Linuxu. SCO tvrdí, že Linux obsahuje autorsky chráněný kód z Unixu, který nyní The SCO Group vlastní. Mezi další obvinění patří porušení obchodního tajemství firmou IBM nebo porušení smlouvy bývalými zákazníky Santa Cruz, kteří od té doby přešli k Linuxu. Nicméně Novell zpochybnil vlastnictví autorských práv skupiny SCO na zdrojový kód Unixu. Podle Novellu, je SCO (tudíž i SCO Group) vlastně provozovatel licence pro Novell, který si ponechal hlavní autorská práva, právo veto na budoucí licenční aktivity skupiny SCO a 95 % výnosů z licence. Skupina SCO Group s tímto nesouhlasila a spor přerostl v soudní proces SCO vs. Novell. Dne 10. srpna 2007 byla hlavní část soudní pře rozhodnuta ve prospěch Novellu (tj. fakt, že Novell vlastní práva na Unix a SCO neoprávněně zadržovalo peníze Novellu). Soud též nařídil, že SCO musí stáhnout žaloby na IBM a další. Po rozhodnutí soudu Novell oznámil, že nemá žádný zájem na soudech kvůli Unixu a uvedl, že nevěří, že Linux obsahuje kód z Unixu. Pád bubliny Dot-com vedl k výraznému slučování Unixových projektů. Z mnoha komerčních verzí Unixu, které se zrodily v 80. letech, se na trhu relativně dobře daří pouze systémům Solaris, HP-UX a AIX, ačkoli se ještě dlouhou dobu držel IRIX od SGI. Z výše uvedených má největší podíl na trhu Solaris. V roce 2005 Sun Microsystems uvolnila množství systémového kódu Solarisu (založeného na UNIX System V Release 4) jako open source projekt se jménem OpenSolaris. Spolu s kódem byly uvolněny i nové technologie Sun OS (například souborový systém ZFS). Od roku 2006 se díky tomu na světě objevilo několik distribucí nepocházejících od Sunu, jako SchilliX, Belenix, Nexenta a MarTux. Varianty operačního systému UNIX V prostoru mezi dvěma základními směry (SYSTEM V a BSD Unix) vzniká celá řada variant a klonů tohoto operačního systému, které vyvíjí zejména různé firmy pro jimi vyráběné hardwarové platformy. Následující tabulka ilustruje pouze některé body vývoje v průběhu osmdesátých let dvacátého století: {| class="wikitable" style="text-align: center" ! Rok ! Výrobce ! Platforma ! Název OS ! Pozdější následovníci |- | 1980 | Microsoft | PDP-11 | XENIX | |- | 1982 | Sun Microsystems | Motorola 68000 | SunOS | Solaris |- | 1983 | Hewlett-Packard | FOCUS (Series 500s) | HP-UX | |- | | Hewlett-Packard | PA-RISC | HP-UX | |- | 1984 | DEC (Digital Equipment Corporation) | VAX | ULTRIX | |- | | DEC (Digital Equipment Corporation) | MIPS | ULTRIX | Digital UNIX |- | | DEC (Digital Equipment Corporation) | Alpha | Digital UNIX | Tru64 |- | 1986 | IBM | PS/2 Micro Channel | AIX | |- | | IBM | RISCový RS/6000 | AIX/6000 | |- | 1988 | IBM | mainframe System/370 | AIX/370 | |- | | SGI (Silicon Graphics Inc.) | | IRIX | |- | 1989 | NeXT | Apple Macintosh | NeXTSTEP | Mac OS X |} Reference Související články AWK GNU jazyk C Unixový shell UN*X Multics Přístupová práva v Unixu Uživatelské účty v Unixu Externí odkazy http://www.root.cz/clanky/historie-os-unix/ http://www.levenez.com/unix/ Operační systémy


Zimní outfit - jednoduše a pohodlně - Terezah-style by Terezah-style on prosince 25, 2017 Beauty pusinka 25. prosince 2017 17:02 Moc krásný outfit! Já se cpu taky cukrovím a užívám si volna před zkouškama, ale už mě čekají, takže se musím začít učit. Jinak doufám, že si volna taky užíváš! Já jsem se sbalila před Vánocema a byla jsem v Budapešti, doporučuju :) BEAUTYPUSINKA Minau 25. prosince 2017 18:01 Hezký kabátek. Martina 25. prosince 2017 19:51 Taky se snažím tomu cukroví na stole odolávat a jde to velmi těžko. :-D Jinak outfit je moc pěkný. :-) Shades Of Silvie 26. prosince 2017 3:26 Jeee, naušice jsou krásné. :) Im Andrea 26. prosince 2017 17:14 Such a cute outfit, and I love your earrings!! Niki R. 27. prosince 2017 14:33 Moc pěkný outfit, ten kabát se mi strašně líbí:). Karelzzilla 28. prosince 2017 16:58 Miluju tu šálu! :) Part of Nicol 28. prosince 2017 19:46 Super kabát ! :) Kate P. 1. ledna 2018 21:32 Já ani tak neležela, ale spíš lítala mezi domovem, přítelem a rodinou mimo domov. :) Outfit je super, něco takového nosím občas také.:) A musím souhlasit, že kabelky v Primarku jsou skvělé. :) Tereza Blog 3. ledna 2018 9:15 Hezký kabátek a ty náušnice ,nádhera.


© Dreamdecor.cz: Monotéma Růže pokračuje - III. část Rose III., B&W, charcoal Takže, jak už nadpis napověděl, ještě jsem s růžemi neskončila...Tato dvojice růží je třetí v řadě mé monotématické série. Musím říct, že kresba tužkou či uhlem mě naučila spoustu věcí, které (ačkoliv to může znít trochu podivně) můžu využít i v kreslení barvou. Často jsem teď kreslila barvou a snažila se použít více barev, abych dosáhla hloubky a zářivosti malby, ale někdy stačí i méně a dosáhne se stejného výsledku. Když se kreslí tužkou, tak vlastně máte jen odstíny šedé a černou a bílý papír, a přesto nějakým "zázrakem" :) se dá dosáhnout v kresbě hloubky, a jak já říkám vytvořit 3D ve 2D....:) Tropy stále pokračují a člověk je tak nějak líný - takže jediný můj výkon, ke kterému se vybičuji je kreslení..Zítra pojedu do ateliéru dodělat své větší věci a tajně doufám, že ty mraky, které se teď hromadí, vytvoří nějakou tu bouřku a déšť a trochu se nám uleví. Vystavil eM v 10:31


text: Matematické a fyzikální olympiády Skupina ČEZ se rozhodla podporovat větší účast nadaných studentů na matematických a fyzikálních olympiádách. Uzavřela proto na pět let smlouvu o partnerství s Jednotou českých matematiků a fyziků. Kromě pomoci organizátorům přinese nová podoba olympiád zajímavé příležitosti také pro školy, které své studenty do těchto soutěží posílají. Největším magnetem je možnost získat grant ve výši 200 000 Kč na vybavení speciální učebny. Díky novému generálnímu partnerovi obou olympiád, Skupině ČEZ, přinese účast studentů vaší školy v matematické a nebo fyzikální olympiádě výhody vaší škole: - Soutěž o Oranžovou učebnu - Možnost zařazení do sítě partnerských škol Skupiny ČEZ - Materiály a pomůcky pro výuku fyziky - Přednášky a diskuse s odborníky Skupiny ČEZ přímo u vás ve škole Samotní studenti mohou zúročit, co se naučili a získat: Příspěvek na studium technické vysoké školy ve výši 10000 Kč Ten, kdo se umístí v ústředním kole matematické nebo fyzikální olympiády na prvních třech místech, získá od Skupiny ČEZ dárkový šek na studijní materiály v hodnotě 10000 Kč, který platí 3 roky. Toto stipendium může využít k podpoře svého studia, bude-li během následujících třech let přijat na vysokou školu: - ze sítě škol spolupracujících se Skupinou ČEZ, nebo - na vysokou školu na území ČR se zaměřením na matematiku nebo fyziku, nebo - na pedagogickou fakultu libovolné české VŠ se specializací výuka matematiky nebo fyziky Pozvánku naLetní univerzitu V létě mohou účastníci matematických a fyzikálních olympiád strávit dva týdny na odborné stáži v Jaderné elektrárně Temelín nebo Dukovany, dozvědět se něco nového a dostat se do nitra elektrárny. Příležitostzískat práci ve Skupině ČEZ Kde můžete naplno zúročit své znalosti a zkušenosti? Kde jinde než ve firmě, která se stala jedničkou v oboru ve střední a jihovýchodní Evropě a stále roste před očima. Kde jinde najdete tak silné zázemí, skvělé pracovní podmínky a kolegy, kteří vám pomohou vždy, když budete potřebovat. To vše a mnohem víc vám může nabídnout právě Skupina ČEZ.


text: Ivan Hristov Krestanov (1890–1966) byl bulharský lektor a esperantista. Dílo Vlastní dílo Rememoroj de Esperantisto La lingva esenco de Esperanto Překlady Bulgara Antologio La Bulgara lando kaj popolo Nuntempaj Rakontoj Vilao apud maro Související články Esperantská literatura Bulharští esperantisté Překladatelé do esperanta Narození v roce 1890 Úmrtí v roce 1966 Muži


text: Tato publikace obsahuje řešení zhruba stovky problémů ilustrujících použití kvantové teorie na výpočet vlastností jednoduchých systémů, atomů, molekul a systémů rozlehlých. Autoři přitom vycházeli z mnohaleté zkušenosti s výukou kvantové teorie v rámci dvousemestrového kurzu kvantové teorie na Matematicko-fyzikální fakultě UK. Problém jsou rozčleněny do deseti témat, jejichž obtížnost se postupně zvyšuje. Pro lepší orientaci je na začátku každého tématu uvedeno stručné shrnutí základních pojmů a definic v dané části používaných. Problémy jsou dle možnosti voleny tak, aby měly jasný fyzikální obsah a nebyly pouze procvičováním matematického aparátu. Přitom nejsou zahrnuty elementární (jednorozměrové) úlohy úvodního charakteru, které lze nalézt jinde. Každý z obtížnějších problémů obsahuje podrobný návod jak úlohu řešit, což čtenáři umožňuje, aby se o jeho řešení pokusil sám a řešení pouze pasivně nečetl. Zatímco existuje řada učebnic kvantové teorie, sbírek úloh existuje minimálně a v češtině zatím žádná. Jelikož teprve řešením konkrétních úloh se lze dobrat jistého pochopení kvantové teorie, je kniha užitečná nejenom studentům na úrovni bakalářské, ale i doktorandům a nejenom fyzikům, ale i fyzikálním chemikům a inženýrům, kteří mají o kvantovou teorii zájem. 2006, 1. vydání, formát 235 x 160 mm, 338 stran, vázaná Vydavatelství: Academia ISBN: 80-200-1359-8


28. 9. 2012 XCOM - demo Nemůžu říct, že bych původní UFO hry neměl rád. Netajím se tím, že jsem velice tupý, co se strategických a logických her týče. Ale jsou výjimky. UFO nepatří mezi ně. I když jsem jim ve skutečnosti věnoval opravdu hodně času, tak v tom výsledku jsem se vždy plácal jen někde na okraji hry a nikdy jsem doopravdy nepronikl do jádra. Důvod je celkem jasný. Zatímco jsem exceloval v šoupání panáčků na bitevním poli, v laboratořích a obecné managerské strategii jsem vždy tápal, takže dříve nebo později jsem se dostal do bodu, odkud jsem nemohl jít dál. Moje chyba. Vzkříšení značky jsem ale vítal spíše s uzavřenou náručí. Tehdejší ukázky nové FPS ze světa XCOMu mne spíš vystrašily. Oproti tomu později oznámený nástupce strategické větve pod taktovkou Firaxis mne napak naplnil nadějí. A to přesto, že v primárním zájmu je konzolový trh. Možná je to ale pro mne bod plus. Jak jsem psal - u této hry uvítám zjednodušení mnohých prvků na hratelnější úroveň, zatímco na bojově taktické části není třeba nic moc měnit. Demoverze o velikosti téměř 6 GB nabízí přibližně dvacet minut hry, což je zřejmě rekord v nepoměru, ale to dejme stranou. Jsem rád, že jsem si demoverzi zahrál, jelikož velice dobře shrnuje, co lze od plné verze očekávat. V prvé řadě si musíme nalít čistého vína, že v dnešní době nelze očekávat identický hardcore přístup. V tomto kontextu lze pak hru hodnotit trochu objektivněji. V druhé řadě si musíme uvědomit, že původní hry nebyly zrovna excelující co do nějakého realismu - naopak naplňovala myšlenku jednoduchých pravidel v komplexním prostoru a taktik. Čili když řeknu, že nový XCOM je jen trochu ořezanější na první pohled, myslím to jako pochvalu. "Na dnešní dobu" je to dobře odvedená práce. Je tomu rok a půl, když jsem poprvé hrál poslední dílo Juliana Gollopa - Ghosts Recon Shadow Wars pro Nintendo 3DS. Do hry jsem vkládal hodně nadějí, abych se nakonec spálil. Osekaná strategie, která kříží prvky z Advance Wars série s příchutí UFO, mi nesedla. I proto jsem se bál, aby nový XCOM nešel ve šlépějích "moderních tahových her". Původní UFO hry jsem vždy vnímal jako takové "malé sandboxy", kde se mohlo přihodit cokoli a kdykoli a vždy to bylo překvapení. Systémové, jednoduché na pohled, propracované po pár hodinách hraní. Otevřené kreativitě, uzavřené netransparentním prvkům náhody. Takové byly hry Juliana Gollopa. Co na to nový XCOM? Hra je vlastně velice jednoduchá. Šoupáme pajduláky po čtvercové síti a podle toho, na jakém políčku skončíme, máme možnost si vystřelit či provést podobnou aktivitu. Boj o pozice tedy tvoří velkou část hry. Druhá velká část je pak práce s výbavou týmu jako takového. Platí zde jako obvykle pravidlo, že zkušený voják nahradí v bitvě dva až tři nezkušené (či nevhodně vybavené) a každá ztráta bolí. Systém hry je postavený tak, abychom si především kryli záda. Pobyt v otevřeném prostranství se rovná smrti. Taktika tedy není nutně komplikovaná, ale v závislosti na prostředí se člověk brzy dostane do úzkých a začne kalkulovat s rizikem. To je myslím dobře udělané, poplatné tradici i hratelnosti. Možná proto mne trochu překvapilo, že levely postrádají onu systémovou variabilitu. Nejde o technickou velikost levelu - počet políček je poměrně slušný. Spíš mi vadilo, že všechno je předpřipravené a nakašírované. Jakoby průchod daným levelem byl vymyšlený lineárně. Samozřejmě, že v demoverzi je jenom jediná hratelná úroveň a to ještě dost malá, takže není moc o čem vyprávět, ale takový ten dojem, že má hra jen jedno řešení, ve mně zůstal. Doufám, že se krutě mýlím a že hra nabídne otevřená prostranství. I když teď budu za blba, tak musím vytknout grafickou stránku věci. Že hra neobsahuje super efekty a dokonalé modely bych překousl. Ale ono to souvisí s trochu něčím jiným - s atmosférou. Co se mi líbilo? Jistě to bude zajímavější přístup k vyprávění děje, který otevřeně pracuj 1000 e s akčními záběry kamery během některých akcí. Jakoby někdo vyslyšel mé volání po grafické kvalitě strategických her. Samozřejmě lze tyto kamerové střihy vypnout, ale i tak mne potěšilo, že někdo při designování přemýšlel, jak umocnit atmosféru jinak opticky statického bojiště. To je palec nahoru. Jenže při těch samých animacích je zároveň často vidět, že pokud například voják násilím vykopává dveře, tak nejprve vidíme, jak jeho noha projde skrz a teprve pak dveře vypadnou. Anebo třeba když střílíme z poza rohu, tak nepřítel v krytu je pro nás opticky neviditelný, ale hra má nadefinováno, že překážka kryje na 50% a tak se trefíme i skrz zeď. Zní to jako malichernost, ale když už tedy máme k dispozici akční a dramatizující kameru, tak automaticky očekávám, že umocní prožitek, nikoliv, že ho bude narušovat. Stejně tak mi uniká, proč můžu kamerou rotovat jen po 90° a proč si nemůžu trochu svobodněji zoomovat a proč jsou všechny postavičky tak stereotypní, co do vzhledu. Je možná nesmyslné plakat nad grafikou u tahové strategie, ale když člověk vidí, kolik péče autoři věnovali modelování samotné úrovně, nechápu, proč nemohli práci dotáhnout do konce. Naopak kde musím grafiku a atmosféru pochválit je pohled na naši základnu. Moc se mi líbí, že jednotlivé postavy opravdu promlouvají k nám, jako k hráči a nikoliv k nějaké personifikované osobě. Má to takový ten hezký nádech starých her (například Frontier), kdy se hráč opravdu cítí přímým účastníkem hry. Dá se předpokládat, že v tomto režimu budeme trávit čas rádi. Suma sumárum - XCOM demo dopadlo spíše dobře. Překvapilo mne, že chybí mnohé detaily, jakoby nedbali na drobnosti. Ale když se bavíme o kostře hry, může to být zábava. Hra bude rámcově poplatná originálu, jakoby ignoruje "mezihry" typu Apocalypse nebo Aftermath sérii (nic proti nim). To vše ale jen za podmínky, že jednotlivé mise nebudou předskriptované jako prase. Pak si to asi i koupím, už jsem dlouho netahal pindíky na buzerplace. 5 komentářů: V Deme je len tutorial, zvysok hry je v pohode - nie je naskriptovany. I ked sa mi nikdy nezdalo, ze by bojiska ako take boli o moc vacsie.OdpovědětVymazat Ad vybavenie, nemyslim si, ze mozes v novom XCOMe zle vybavit svojich vojakov, mierne nevhodne ano (co sa tzv. misc itemov tyka), ale zle tazko. Kedze kazda trieda ma urcene primarne i sekundarne zbrane. Menis len ich kvalitu - sniper moze dostat po obycajne laser sniper-rifle a potom plasma sniper-rifle, ale nic ine. Atd. Zrovna včera jsem si demo zahrál a s článkem musím souhlasit. Docela mě to nalákalo...OdpovědětVymazat Ale teda docela mi vadí jeden detail: proč proboha vojáci proskakujou zasklený okna tam, kde mají na dosah dveře? Je to možná efektní, ale z hlediska realističnosti pěkná hovadina :-) Tohle IMO ukáže o hře víc než celé demo http://www.gametrailers.com/videos/ns2k61/xcom--enemy-unknown-team-gt-ufo-walkthroughOdpovědětVymazat Musím přiznat, že mě demo hodně nalákalo a vůbec mi nevadí, že tým bude mít maximálně 6 vojáků. Taky mi je putna, že je jen nedna základna a že ji nebudu bránit proti emzákům. Přiznejme si, že kdyby emzáci základnu objevili, tak na ní budou útočit tak dlouho, dokud ji nezničí. Tu hru chci stejně jak Grimrock, cítím stejné touhy které se naplní. Nechám si ale prozatím zajít chutě. Přeci jen dostat v předobjednávce ještě Civilizaci V tak už nebudu dělat nic jiného než pařit. A taky chci dokončit dungeon Nightfall pro Grimrock. Takže UFO bude muset prozatím počkat.OdpovědětVymazat Mě na článku zarazilo, že v dnešní době nelze očekávat hardcore přístup? Ufo/X-com byl hardcore? Když jsem u Ufa toho trávil dětství, tak mi jako hardcore přišla série Battleground. Kam to spěje...OdpovědětVymazat


27. 3. 2014 Oculusbook Rift Se takhle jednou Mark Zuckenberg ráno probudí a co neudělá? Koupí Oculus Rift za dvě miliardy dolarů. Proč ne, je protestant. Každopádně spousta lidí, která podpořila myšlenku hraní ve virtuální realitě, se najednou naježila. Že Facebook není herní společnost, že vzniknou nové VR reklamy, že to ten židák (není náhodou protestant?) celé prostě podělá. Nechápu ten povyk. Denně kupuje spousta velkých firem nějaké malé firmy (třeba tuhle si Putin koupil Krym a to nešlo ani o Kickstarter), ať už protože v nich vidí nějaký zisk. No, a protože je tohle téma zrovna dost živé, řekl jsem si, že na to taky něco trhnu a napíšu článek o něčem, co je mi v podstatě putna. Protože takhle se to dnes dělá, ne? Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


text: Dvacáté století je podle Gregoriánského kalendáře perioda mezi 1. lednem 1901 a 31. prosincem 2000. Jedná se o desáté a zároveň poslední století druhého tisíciletí. První polovina dvacátého století byla ovlivněna především dvěma světovými válkami. Obrovská zkáza a vyčerpání, jež oba celosvětové konflikty přinesly, přispěly ke konci politické a ekonomické dominance Evropy. Druhá polovina století byla charakteristická soupeřením dvou nových světových mocností Spojených států amerických a Sovětského svazu o světovou hegemonii v tzv. studené válce. Toto století bylo charakteristické nevídaným technologickým a vědeckým pokrokem, avšak došlo v něm i k dosud nejkrvavějším válkám a k hrůzám masového vyvražďování. Ve druhé polovině století se svět poprvé octl před reálnou hrozbou jaderné války, která by pravděpodobně zlikvidovala život na celé planetě. Ve 20. století byl zaznamenán obrovský nárůst světové populace a přes postupující proces globalizace došlo k prohloubení sociálních rozdílů mezi světovým obyvatelstvem. Vymezení Dvacáté století, běžně ohraničené 1. lednem 1901 a 31. prosincem 2000, bývá některými historiky vymezováno i s pomocí významných dějinných událostí. Za milník stojící na počátku tohoto věku považuje většina historiků první světovou válku. Tato prekatastrofa totiž Evropu a také zbytek světa, poznamenala do té doby nebývalým způsobem. Za čtyři roky války padlo v bojích nejméně 10 miliónů mužů, obrovské oblasti byly zdevastovány a hospodářská produkce se v mnoha regionech zcela zhroutila. První světová válka zcela vyčerpala Ruské impérium, které se vzápětí ponořilo do stejně krvavé občanské války. Jako vítězové z ní vyšli bolševici, kteří přetvořili Rusko na SSSR. Za letopočty stojící na počátku 20. století tak bývají kladeny například roky 1914 (vypuknutí Velké války), 1917 (začátek revoluce v Rusku či vstup USA do války), 1918 (uzavření příměří) či 1919 (Versailleská smlouva). Za konec tohoto století pak mnozí historici považují přelom 80. a 90. let, kdy kvůli ekonomickému, vojenskému a diplomatickému tlaku Západu došlo k rozpadu Východního bloku a k rozdrolení Sovětského svazu. Období ohraničené první světovou válkou a pádem Sovětského svazu bývá v kontrastu s dlouhým devatenáctým stoletím označováno jako krátké dvacáté století, charakteristické střetem západu s komunismem. Označení krátké dvacáté století, jež jako první použil maďarský historik Iván Tibor Berend, definoval a mezi odbornou veřejností spolu s pojmem dlouhé devatenácté století prosadil britský marxistický historik Eric Hobsbawm. Shrnutí Politické dějiny Na přelomu 19. a 20. století se evropské mocnosti rozdělily do dvou znepřátelených bloků vzájemně soupeřících o hegemonii. Do otevřeného konfliktu, který byl později znám jako první světová válka, se v letech 1914 až 1918 postupně zapojila většina států z celého světa. Hlavním bojištěm zůstala Evropa, kde ničivá válka předznamenala rozpad tradičních monarchií, carského Ruska, Německého císařství, Rakouska-Uherska a Osmanské říše. Odhaduje se, že ve Velké válce zemřelo přes 10 miliónů vojáků. V Rusku, kde světový konflikt přešel v občanskou válku, se moci chopili bolševici, kteří v roce 1922 přeměnili zemi v Sovětský svaz. K tradičním světovým mocnostem Spojenému království a Francii, jež převzaly kolonie poraženého Německa, přibyly po první válce rychle sílící Spojené státy americké, jejichž ekonomika se již v této době stala zdaleka nejsilnější. Díky iniciativě amerického prezidenta Woodrowa Wilsona byla v roce 1919 založena Společnost národů, jež si kladla za cíl udržení světového míru. V poražených a válkou vyčerpaných státech, nebo v zemích, jež neuspokojily výsledky Pařížské mírové konference, se však v poválečných letech i s přispěním hospodářské krize třicátých let ustanovily autoritářské režimy. Svými ambicemi a snahou o revizi Versailleského systému v Evropě vyčnívaly především nacistické Německo Adolfa Hitlera, fašistická Itálie Benita Mussoliniho či komunistický Sovětský svaz Josifa Vissarionoviče Stalina. Silný militarismus vedl k agresivní zahraniční politice i Japonské císařství. Společnost národů, jejímiž členy se nestaly Spojené státy, nebyla schopna tlaku těchto států účinně vzdorovat. Pacifistická politika appeasementu, kterou pro silný odpor k obnovení globálního konfliktu zastávali představitelé Spojeného království a Francie, nezabránila vypuknutí druhé světové války. Třetí říše, ke které se kromě Hitlerových satelitů připojily i Itálie a Japonsko, však byla přes počáteční úspěchy poražena širokou koalicí, v jejímž čele stály Spojené státy americké, Spojené království a Sovětský svaz. V této doposud nejstrašnější válce bylo v letech 1939 až 1945 v boji, v zázemí či systematickým vyvražďováním usmrceno přibližně 50 miliónů lidí. Z války vyšly dvě nové světové mocnosti–Spojené státy a Sovětský svaz tzv. supervelmoci. Po porážce společného nepřítele se však vztahy mezi západem a východem začaly velice rychle ochlazovat. Přestože byla v roce 1945 založena Organizace spojených národů, Železná opona mezi oběma vojenskými bloky rozdělila Evropu. Obě supervelmoci soupeřící v tzv. studené válce založily své vojenské aliance (NATO a Varšavskou smlouvu), rozdělily si sféry svého vlivu, vedly závody ve zbrojení a konfrontovaly své síly v zástupných válkách. Válkou vyčerpané západoevropské státy nastoupily počátkem 50. let cestu integrace. Dalším charakteristickým procesem, nastartovaným skončením druhé světové války, byla rychlá dekolonizace zemí v Africe a Asii. Staré koloniální mocnosti Británie a Francie oslabené válkou již nebyly schopné dostát svým závazkům a od 40. do počátku 70. let tak získalo samostatnost na sedm desítek afrických a asijských států. Britská Indie získala samostatnost v roce 1947. O dva roky později, po vítězství v občanské válce, vyhlásil vůdce čínských komunistů Mao Ce-tung Čínskou lidovou republiku. Mnoho nových afrických států se vyznačovalo značnou nestabilitou a soupeření Západu s Východem v mnoha z nich přispělo k rozpoutání krvavých občanských válek. Země třetího světa, jež nevstoupily ani do jednoho ze soupeřících světových bloků vytvořily v roce 1961 Hnutí nezúčastněných zemí. Jedním z problematických míst poválečné světové politiky se stal Izraelsko-palestinský konflikt, který eskaloval ve válkách Izraele a jeho arabských sousedů. Hrozba vypuknutí jaderné války mezi Spojenými státy a Sovětským svazem v průběhu druhé poloviny 20. století několikrát nebezpečným způsobem zesílila. V letech 1948 až 1949 za sovětské blokády západního Berlína, za Korejské války mezi roky 1950 a 1953, za Suezské krize v roce 1956, za druhé berlínské krize v letech 1958 až 1961 či při Karibské krizi v roce 1962. Tvrdou porážku přineslo Spojeným státům jejich zapojení se do války ve Vietnamu. Pro Sovětský svaz byla analogií k americké porážce ve Vietnamu jejich vojenská intervence v Afghánistánu. Tato válka v kombinaci se závody ve zbrojení předznamenala hospodářský krach Sovětského svazu. V 80. letech, kdy USA vystupňovaly svůj diplomatický, vojenský a ekonomický tlak proti Sovětům, se generální tajemník ÚV KSSS Michail Gorbačov rozhodl pro zavedení reforem. Perestrojka a glasnosť, které demokratizovaly sovětskou společnost, však na konci roku 1991 vedly k rozpadu Sovětského svazu. Po rozpadu SSSR rozšířilo NATO svůj vliv mezi bývalými členy Varšavské smlouvy ve střední a východní Evropě. Zbytek 90. let bývá považován za období dominance Spojených států amerických ve světové politice. Hospodářské dějiny Již první desetiletí 20. století se neslo ve znamení vzrůstajících nákladů na zbrojení. První světová válka pak způsobila totální mobilizaci lidských i materiálních zdrojů všech zapojených států, jejichž domácí hospodářství se postupně přeorientovala na válečnou ekonomiku. Hospodářskými vítězi Velké války byly Spojené státy americké, jejichž konfliktem nezasažená ekonomika profitovala z válečných zakázek. Nenasytná evropská poptávka podpořila ekonomický rozvoj i v koloniích a zemích Latinské Ameriky. Hospodářské vyčerpání Ruska vedlo k pádu carského režimu, občanské válce a v konečné důsledku i k ustanovení Sovětského svazu. Bolševici po uchopení moci zestátnili průmysl, provedli pozemkovou reformu, zakázali soukromý obchod, zavedli všeobecnou pracovní povinnost a centralizovali řízení hospodářské výroby. Důsledkem byl katastrofální propad zemědělské produkce, což donutilo vedení strany upustit od tzv. válečného komunismu a v roce 1921 zčásti obnovit tržní hospodářství (Novaja ekonomičeskaja politika–NEP). Tento kompromis v roce 1928 opustil Leninův nástupce Stalin, který podporoval centralizaci izolovaného sovětského hospodářství, militarizaci a kolektivizaci zemědělství. Stalinova politika nastartovala v Sovětském svazu ohromný rozvoj těžkého průmyslu, avšak vyvolala odpor venkova, kde na mnoha místech vypukl hladomor. Ekonomiky evropských států, jejichž hospodářství byla válkou nejsilněji zasažena, se v mnoha případech zotavovaly velmi pomalu. V Německu, které muselo splácet vysoké válečné reparace, vypukla nekontrolovatelná hyperinflace. Ta postihla i Maďarsko, Rakousko nebo Polsko. K přerušení pozvolného hospodářského vzestupu a stabilizace světové ekonomiky došlo v říjnu 1929, krachem na newyorské burze. V důsledku krachu zasáhla počátkem třicátých let většinu světa – s výjimkou izolovaného SSSR – Velká hospodářská krize. V jejím důsledku došlo k obrovskému nárůstu nezaměstnanosti a kolapsu světového obchodu. Americké hospodářství se z krize vzpamatovalo i díky reformám prezidenta Franklina D. Roosevelta známým jako New Deal. Evropské ekonomiky vybředly z deprese s pomocí státních zakázek a zvyšujících se investic na zbrojení. Druhou světovou válku vyhráli Spojenci i díky obrovské převaze v materiálních a lidských zdrojích. V totální válce byly zpustošeny obrovské oblasti Evropy, severní Afriky a Asie. Válka opět posílila ekonomiku Spojených států amerických, které se spolu se Sovětským svazem staly světovou supervelmocí. Po válce pomohly americké investice obnovit Japonsko a západoevropské státy (Německý hospodářský zázrak). Východní blok však kvůli odmítavému postoji Sovětského svazu Marshallův plán nepřijal a jako alternativa byla založena Rada vzájemné hospodářské pomoci. Přesto zažívala celosvětová ekonomika od 50. do 70. let období nebývalého růstu a pro období do roku 1973 hovoří někteří autoři o tzv. zlatém věku. Socialistický tábor rozšířila v roce 1949 Čínská lidová republika, jejíž vůdce Mao Ce-tung se na přelomu 50. a 60. let pokusil modernizovat čínské hospodářství za tzv. Velkého skoku. V roce 1973 Ropný šok vyvolaný státy OPEC prudce zvýšil ceny světové ropy. Západ se propadl do hluboké recese, ekonomické problémy se nevyhnuly ani východnímu bloku a většina zemí třetího světa se velkým způsobem zadlužila. Sovětský svaz hospodářské vypětí, násobené závody ve zbrojení s USA, nezvládl a přes Gorbačovovy reformy se na počátku 90. let rozpadl. V závěru 20. století nadále dominovaly světové ekonomice Spojené státy americké. Oživení hospodářství zažila integrující se západní Evropa, kde výrazně posílilo sjednocené Německo. Po obrozeném Japonsku zažily hospodářský boom i státy jihovýchodní Asie známé jako Asijští tygři. Ekonomický růst zažívala před koncem tisíciletí také Indie, komunistická Čína, která přistoupila k ekonomickým reformám, a nakonec i stabilizované Rusko. Na vývozu ropy bohatly arabské země Středního východu. Ekonomické problémy zasáhly na konci 90. let Latinskou Ameriku, avšak nejzaostalejším světovým regionem zůstala na konci 20. století většina afrických států. Kulturní dějiny Významné události 1901 až 1910 1. ledna 1901 byl vyhlášen Australský svaz. 22. ledna 1901 zemřela britská královna Viktorie. 31. května 1902 skončily Búrské války. 1903 došlo k osamostatnění Panamy a Spojené státy americké získaly na 100 let Panamský průplav. 8. února 1904 napadlo Japonské císařství ruskou pevnost Port Arthur, načež začala rusko-japonská válka, která trvala do 5. září 1905. 1904 byla zprovozněna Transsibiřská magistrála spojující Moskvu s Vladivostokem. 1905–1907 proběhla Ruskem série nepokojů, jež vedly cara Mikuláše II. k ustanovení státní dumy. 1907 založil lord Robert Baden-Powell první skautský oddíl. 30. června 1908 došlo k explozi Tunguského meteoritu. 25. července 1909 uskutečnil Louis Blériot první let přes kanál La Manche v letadle těžším než vzduch. 1911 až 1920 24. července 1911 objevil americký archeolog Hiram Bingham ruiny inckého města Machu Picchu. 14. prosince 1911 dosáhl norský polárník Roald Amundsen jako první člověk jižního pólu. 1. ledna 1912 byla vyhlášena Čínská republika a poslední čínský císař Pchu I. byl 12. února téhož roku sesazen. 15. dubna 1912 došlo k potopení zaoceánského parníku Titanic. 28. června 1914 byl v Sarajevu spáchán atentát na rakousko-uherského následníka trůnu Františka Ferdinanda d’Este. Jeho smrt se stala záminkou k vypuknutí první světové války. 15. června 1914 byl založen spolek Junák - český skaut. 28. července 1914 vyhlásilo Rakousko-Uhersko válku Srbsku, čímž začala první světová válka. 1915 formuloval fyzik Albert Einstein Obecnou teorii relativity. 21. listopadu 1916 zemřel nejdéle vládnoucí rakouský císař František Josef I. 7. listopadu 1917 vypukla v Rusku Říjnová revoluce. 28. října 1918 vzniklo Československo. 11. listopadu 1918 bylo mezi státy Dohody a Německem uzavřeno příměří, které ukončilo první světovou válku. 11. listopadu došlo k obnovení polské samostatnosti, načež se ustanovila Druhá Polská republika. 14. listopadu 1918 byl Tomáš Garrigue Masaryk zvolen prvním československým prezidentem. 1919–1921 proběhla polsko-sovětská válka. 1920 získaly ženy volební právo v USA. 1920 se do Československa vrátily poslední oddíly legií z Ruska. 1920 byla založena Společnost národů. 16. ledna 1920 začala v USA prohibice. Ve dvacátých letech se pak v Chicagu dostal k moci mafiánský boss Al Capone. 24. února 1920 byla v Mnichově založena Národně socialistická německá dělnická strana. 1921 až 1930 1921 se Adolf Hitler stal prvním předsedou NSDAP. 27. října–29. října 1922 proběhl tzv. Pochod na Řím, během něhož se moci v Itálii chopil italský fašista Benito Mussolini a jeho strana. 4. listopadu 1922 objevil britský archeolog Howard Carter Tutanchamonovu hrobku. 18. května 1923 bylo v Československu zahájeno pravidelné rozhlasové vysílání. 8.–9. listopadu 1923 se NSDAP v čele s Hitlerem v Mnichově neúspěšně pokusila o puč. 1925 byla zformulována teorie kvantové mechaniky. 20.–21. května 1927 uskutečnil americký letec Charles Lindbergh první sólový přelet Atlantského oceánu. 25. května 1928 ztroskotala vzducholoď Italia. 24. října 1929 došlo ke krachu na newyorské burze, jež předznamenal Velkou hospodářskou krizi. Tento den bývá označován jako Černý čtvrtek, anglicky Black Thursday. 1931 až 1940 30. ledna 1933 byl Adolf Hitler jmenován německým kancléřem. 27. února 1933 došlo k požáru Říšského sněmu v Berlíně. 29.–30. června 1934 byli v Německu Hitlerovým režimem během tzv. Noci dlouhých nožů odstraněni nepohodlní velitelé SA. 18. prosince 1935 byl novým československým prezidentem zvolen Edvard Beneš. 3. října 1935 napadla Mussoliniho Itálie Habeš, což odstartovalo druhou italsko-etiopskou válku. 1935–1938 proběhly v Sovětském svazu v rámci Stalinovy Velké čístky tzv. Moskevské procesy, během nichž bylo popraveno množství Stalinových rivalů z komunistické strany. 7. března 1936 obsadily německé jednotky demilitarizované pásmo v Porýní. 17. července 1936 – 1. dubna 1939 proběhla občanská válka ve Španělsku. 6. května 1937 shořela během přistávání v New Jersey vzducholoď Hindenburg. 14. září 1937 zemřel první československý prezident Tomáš Garrigue Masaryk. 7. července 1937 začala druhá čínsko-japonská válka. 13. prosince 1937 dobyla Japonská císařská armáda hlavní město Čínské republiky, Nanking. Následovalo přibližně sedm týdnů drancování známé jako Nankingský masakr, během něhož japonští vojáci usmrtili na 300 000 čínských civilistů. 12. března 1938 bylo Rakousko připojeno k Třetí říši. 30. září 1938 byla zástupci Německa, Itálie, Spojeného království a Francie podepsána Mnichovská dohoda, která nařizovala Československu postoupit své pohraničí, Sudety, Třetí říši. 9.–10. listopadu 1938 proběhla Křišťálová noc. 14. března 1939 došlo k vyhlášení Slovenského státu. 16. března 1939 byl Hitlerovým výnosem vytvořen Protektorát Čechy a Morava. 23. srpna 1939 byl podepsán pakt o neútočení mezi SSSR a Německem. 1. září 1939 vpadla německá armáda do Polska. Začala druhá světová válka. 10. června 1940 vstoupila do války na straně Osy Itálie. 14. června 1940 obsadilo Německo Paříž, načež 22. června kapitulovala Francie. 10. června – 31. října 1940 proběhla letecká bitva o Británii. 1941 až 1950 22. června 1941 byla zahájena Operace Barbarossa, během níž nacistické Německo napadlo Sovětský svaz. 8. září 1941–27. ledna 1944 proběhlo obléhání Leningradu. 6. prosince 1941 zahájila sovětská vojska protiútok, který znamenal porážku Němců v bitvě o Moskvu. 7. prosince 1941 napadlo Japonsko tichomořskou flotilu Spojených států v Pearl Harbor. 20. ledna 1942 bylo nacistickými špičkami na konferenci ve Wannsee rozhodnuto o tzv. konečném řešení židovské otázky. 27. května 1942 byl proveden atentát na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha. 3.–7. června 1942 proběhla bitva u Midway. Vítězství USA znamenalo obrat ve válce v Tichomoří. 31. ledna 1943 kapituloval německý polní maršál Friedrich Paulus u Stalingradu. Porážka Němců v této bitvě znamenala obrat v bojích na východní frontě. 19. dubna–16. května 1943 došlo k povstání ve varšavském ghettu. 5. července – 23. srpna 1943 zvítězila sovětská vojska v bitvě v Kurském oblouku, která představuje největší tankovou bitvu všech dob. 9. července 1943 začala spojenecká invaze na Sicílii. 28. listopadu – 1. prosince 1943 proběhla Teheránská konference. 6. červen 1944 byla zahájena spojenecká invaze v Normandii. 16. dubna 1945 začala bitva o Berlín. 30. dubna 1945 spáchal Adolf Hitler sebevraždu. 8. května 1945 kapitulovala německá vojska. Druhá světová válka v Evropě skončila. 26. června 1945 vznikla Organizace spojených národů. 6. srpna 1945 svrhli Američané atomovou bombu na japonské město Hirošima. Výbuch usmrtil přes 100 000 lidí. 8. srpna 1945 vyhlásil SSSR válku Japonsku. 9. srpna 1945 byla svržena druhá atomová bomba na město Nagasaki. Bylo zabito 40 000 lidí. 2. září 1945 kapitulovalo Japonsko. Druhá světová válka skončila. 18. října 1945 zahájil svou činnost mezinárodní vojenský tribunál, který v norimberském procesu soudil hlavní představitele nacistického Německa. 19. června 1946 byl československým prezidentem znovu zvolen Edvard Beneš. 12. března 1947 byla vyhlášena Trumanova doktrína. 29. listopadu 1947 přijala OSN návrh na rozdělení Palestiny. 17.–25. února 1948 proběhl v Československu komunistický převrat. 14. května 1948 vyhlásil nezávislost židovský stát Izrael, načež vypukla první arabsko-izraelská válka. 23. května 1949 vznikla spojením tří západních německých okupačních zón Spolková republika Německo. 7. října 1949 byla vyhlášena v sovětské okupační zóně Německá demokratická republika. 1. října 1949 byla vyhlášena Čínská lidová republika v čele s Mao Ce-tungem. Čankajškovi nacionalisté prchli na ostrov Tchaj-wan. 21. října 1949 vpadla čínská vojska do Tibetu. 25. června 1950 zaútočila severokorejská vojska na Jižní Koreu, čímž začala Korejská válka. 27. června 1950 byla v Československu popravena doktorka Milada Horáková. 1951 až 1960 1. listopadu 1952 provedly USA úspěšný test s vodíkovou bombou. 5. března 1953 zemřel sovětský vůdce Josif Vissarionovič Stalin. 14. března 1953 zemřel československý prezident Klement Gottwald. 29. května 1953 vystoupili novozélandský horolezec Edmund Hillary a šerpa Tenzing Norgay na vrchol nejvyšší hory planety, Mount Everest. 1. června 1953 proběhla v Československu měnová reforma. 27. července 1953 bylo uzavřeno příměří mezi Severní a Jižní Koreou, čímž skončila korejská válka. 14. května 1955 vznikla Varšavská smlouva. 26. července 1956 znárodnil egyptský prezident Gamál Násir Suezský průplav, což vedlo k vypuknutí Suezské krize. 23. října–10. listopadu 1956 proběhlo neúspěšné Maďarské povstání. 4. října 1957 vypustil Sovětský svaz Sputnik 1, první umělou družici Země. 1. ledna 1958 vstoupily v platnost Římské smlouvy, na jejichž základě bylo založeno Evropské hospodářské společenství, předchůdce Evropské unie. 1961 až 1970 12. dubna 1961 odstartoval sovětský kosmonaut Jurij Gagarin, který se stal prvním člověkem ve vesmíru. 13. srpna 1961 byla zahájena stavba Berlínské zdi. 30. října 1961 odpálil SSSR nejsilnější termonukleární bombu v historii nazvanou Car-bomba. 14. října 1962 objevilo americké špionážní letadlo U2 na Kubě sovětské rakety, čímž vypukla Karibská krize. 22. listopadu 1963 byl americký prezident John Fitzgerald Kennedy zavražděn atentátníkem. 2. srpna 1964 proběhl v Tonkinském zálivu incident mezi US Navy a armádou Severního Vietnamu. Spojené státy se následně plně zapojily do války ve Vietnamu. 5.–10. června 1967 proběhla šestidenní válka. 21. srpna 1968 podnikla vojska Varšavské smlouvy invazi do Československa s cílem zastavit zdejší reformní proces známý jako pražské jaro. 4. dubna 1968 byl v Memphisu zastřelen kazatel Martin Luther King, vůdce hnutí za občanská práva. 1966–1969 proběhla v Číně Maova Kulturní revoluce. 2. března – 11. září 1969 proběhlo několik pohraničních konfliktů mezi Čínou a SSSR. 19. ledna 1969 zemřel Jan Palach 20. července 1969 přistál na Měsíci přistávací modul Apolla 11. Prvním člověkem na Měsíci se stal Američan Neil Armstrong. 1971 až 1980 1971 se Čínská lidová republika stala členem OSN. 5. září 1972 unesli a následně zavraždili palestinští teroristé 11 izraelských sportovců. Událost, jež se odehrála na olympijských hrách v Mnichově, bývá označována jako Mnichovský masakr. 11. září 1973 provedl chilský pravicový vůdce Augusto Pinochet úspěšný převrat. 6.–26. října 1973 proběhla Jomkipurská válka mezi Izraelem a jeho sousedy. 30. dubna 1975 dobyla severovietnamská armáda Saigon. Pádem Saigonu a stažením poslední amerických vojenských jednotek skončila válka ve Vietnamu. 1975–1979 ovládali Kambodžu Rudí Khmerové. Brutální teror si v zemi vyžádal nejméně 1,7 miliónu obětí. 6.–7. ledna 1977 byl publikován text Charty 77. 16. října 1978 byl novým papežem zvolen Polák Karol Wojtyla. Jako Jan Pavel II. se stal prvním neitalským papežem od roku 1522. 24. prosince 1979 – 15. února 1989 proběhla sovětská invaze do Afghánistánu. 22. září 1980–20. srpna 1988 proběhla Irácko-íránská válka. 1980 bylo v Polsku vytvořeno nezávislé odborové hnutí Solidarita. 8. května 1980 označila Světová zdravotnická organizace pravé neštovice za zcela vyhubené. 1981 až 1990 12. dubna 1981 podnikl americký raketoplán (Columbia) svůj první let do vesmíru. 14. prosince 1981 ratifikoval Kneset zákon o Golanských výšinách, jež aplikoval izraelskou vládu na území Golanských výšin. 1982 byl Egyptu na základě egyptsko-izraelské mírové smlouvy navrácen Sinajský poloostrov. 2. dubna 1982 obsadila Argentina Falklandy, čímž začala válka o Falklandy, která skončila dobytím ostrovů Brity 14. června téhož roku. 3. dubna 1982 obsadila Argentina Jižní Georgii 6. červen 1984 dobyly indické jednotky Zlatý chrám v Amritsaru, nejposvátnější chrám Sikhů, a zabily odhadem 1 000 lidí. 28. února 1986 explodoval krátce po svém startu raketoplán Challenger. 19. února 1986 vypustili sověti kosmickou stanici Mir. 26. dubna 1986 se odehrála Černobylská havárie, největší jaderná katastrofa v poválečné historii 16. září 1987 byl přijat Montrealský protokol o látkách poškozujících ozónovou vrstvu. 3. července 1988 sestřelil americký křižník USS Vincennes íránské dopravní letadlo Airbus A300 B2. Při nehodě zemřelo všech 290 pasažérů. 21. prosince 1988 explodoval let Pan Am 103 nad skotským městem Lockerbie, zemřelo 270 lidí. 9. listopadu 1989 padla Berlínská zeď. 17. listopadu 1989 začala v Československu Sametová revoluce. 25. prosince 1989 byl zatčen a popraven rumunský komunistický diktátor Nicolae Ceauşescu. 4. června 1989 byly krvavě potlačeny studentské protesty na náměstí Nebeského klidu v Číně. 1989 vznikla palestinská samospráva v čele s Jásirem Arafatem. 3. října 1990 došlo ke sjednocení Německa. 1991 až 2000 17. ledna 1991 byla zahájena operace Pouštní bouře. 31. března 1991 vypukla občanská válka v Jugoslávii, která vedla k jejímu rozpadu. 26. prosince 1991 došlo k rozpadu Sovětského svazu. 13. března 1992 představil Číňan Li Chung-č' čchi-kungovou metodu pro rozvoj těla a mysli nazvanou Fa-lun-kung. 3. listopadu 1992 byl americkým prezidentem zvolen demokrat Bill Clinton. 1. ledna 1993 došlo k rozdělení Československa na Českou a Slovenskou republiku. 26. ledna 1993 byl prvním prezidentem České republiky zvolen Václav Havel. 1. listopadu 1993 vstoupila v platnost Maastrichtská smlouva a vznikla Evropská unie. 10. května 1994 byl Nelson Mandela zvolen prvním černošským prezidentem Jihoafrické republiky. 11. prosince 1994–31. srpna 1996 proběhla první rusko-čečenská válka. 1994 proběhla genocida ve Rwandě. Konflikt Hutuů a Tutsiů si vyžádal přes milion obětí. 17. ledna 1995 zasáhlo japonskou oblast Kóbe zemětřesení o síle 7,2 Richterovy škály, které si vyžádalo na 6 000 obětí. 19. prosince 1995 ukončila Daytonská mírová smlouva válku v Bosně a Hercegovině. 1996 ovládlo fundamentalistické hnutí Tálibán Afghánistán, kde došlo k vytvoření Islámského emirátu. V červenci 1997 postihly katastrofální povodně povodí Moravy a Odry. Záplavy postihly i území Polska, Slovenska, Rakouska a Německa. 1. července 1997 byl Hongkong předán Číně. 22. února 1998 získali čeští hokejisté zlaté medaile na zimních olympijských hrách v Naganu. 28. února 1998–11. červen 1999 proběhla válka v Kosovu. 1998 provedla teroristická organizace Al-Káida útoky na americká velvyslanectví v Keni a Tanzanii. 20. listopadu 1998 byl vypuštěn první modul Mezinárodní vesmírné stanice. 12. března 1999 vstoupila Česká republika jako první země bývalého východního bloku do Severoatlantické aliance. 20. července 1999 nařídil předseda KS Číny Ťiang Ce-min vyhladit duchovní školu Fa-lun-kung na území ČLR. Jejím pronásledováním byl pověřen tzv. Úřad 610. 31. prosince 1999 abdikoval ruský prezident Boris Jelcin, který předal moc svému nástupci, Vladimiru Putinovi. 1. října 1999 začala druhá rusko-čečenská válka. 2000 zasedal v Praze MMF a došlo ke zprovoznění prvního bloku jaderné elektrárny Temelín. 2000 byla v Lomé přijata ustavující smlouva Africké unie. Odkazy Poznámky Reference Literatura ADAMEC, Jan: Od Principa k Trumpovi. Texty k historickým výročím 2002-2018. Univerzita Karlova, Filozofická fakulta. Praha 2020. 465 s. ISBN 978-80-7308-352-6 (print), ISBN 978-80-7308-353-3 (online: pdf) Související články Atomový věk Digitální revoluce Moderní dějiny Externí odkazy 2. tisíciletí Staletí