text: David Herbert Lawrence, obvykle zkracováno jako D. H. Lawrence (11. září 1885 v Eastwood, Nottinghamshire, střední Anglie – 2. března 1930 ve Vence, Francie), byl přední představitel anglického realismu v literatuře Během svého nedlouhého života napsal mnoho románů, povídek, básní, divadelních her, esejů a cestopisů. Jeho romány Synové a milenci (1913), Duha (1915) a Ženy milující (1920) z něj učinily jednoho z nejvlivnějších anglických spisovatelů 1. poloviny 20. století. Lawrenceovy názory si vysloužily mnoho nepřátel a během druhé poloviny svého života snášel oficiální pronásledování, cenzuru a zkreslování své tvůrčí práce. Román Milenec lady Chatterelyové (1928) byl ve své době pokládán za kontroverzní, až pornografické dílo. V době své smrti měl Lawrence veřejnou pověst autora pornografických románů, který promarnil svůj značný talent. Teprve v závěru 20. století byl přehodnocen jeho přínos pro světovou literaturu. Život Život v Anglii Byl čtvrtým dítětem horníka Arthura Johna Lawrence a bývalé učitelky, která pracovala jako dělnice v továrně na výrobu krajek, aby pomohla živit rodinu. Dětství prožil v Eastwoodu, byl často nemocný a jeho matka přinesla značné oběti, aby mu umožnila získat vzdělání. Ve dvanácti letech získal stipendium a navštěvoval střední školu v nedalekém Nottinghamu. Ukončil ji v roce 1901 a tři měsíce pracoval jako úředník v továrně. Potom působil jako učitel na základní škole v Eastwoodu. Už v té době začal psát své první básně, povídky i nástin budoucího románu. V letech 1904–1908 absolvoval prezenční studium na Nottinghamské univerzitě a na podzim odjel do Londýna, kde vyučoval na Davidson Road School v Croydonu. Jeho přítelkyně Jessie Chambersová poslala vlivnému nakladateli Fordu Madoxovi Fordovi ukázky jeho literárních prací, který zveřejnil ve svém časopise povídku Vůně chryzantém (Odour of Chrysanthemums) a upozornil na jeho talent londýnského vydavatele Williama Heinemanna. Ten v roce 1911 publikoval Lawrencův první román Bílý páv (The White Peacock). Krátce na to zemřela na rakovinu jeho matka. V autobiografickém románu Synové a milenci (Sons and Lovers, 1913) je postava paní Morelové obrazem jeho puritánské matky a jejich vzájemného vztahu. V roce 1912 vyšel jeho druhý román Provinilec (The Trespasser) a Lawrence přestal učit a stal se spisovatelem na plný úvazek. Napsal svou první divadelní hru Snacha (The Daughter-in-Law). O rok později vydal první svazek poezie Písně lásky a další (Love Poems and Others). Lawrence se v Londýně stýkal s mnoha intelektuály a spisovateli jako Aldous Huxley, Bertrand Russell, T.S. Eliot nebo Ezra Pound, kteří pracovali pro literární časopis Egoista, v němž publikoval ukázky svých prací. V jeho životě nastala velká změna, když se zamiloval do Friedy Weekleyové, o šest let starší vdané ženy, matky tří dětí. Frieda kvůli němu opustila rodinu, spolu se uchýlili do Německa a později do Itálie. Lawrence tam dokončil román Synové a milenci, který byl s úspěchem vydán v Anglii v roce 1913. Do Londýna se vrátili krátce před vypuknutím první světové války, Frieda dosáhla rozvodu a 13. července 1914 se vzali. Lawrence v té době měl rozpracované nové romány Duha (The Rainbow, 1915) a Milující ženy (Women in Love, 1920), které popisují život a nekonvenční vztahy mezi hlavními postavami. Témata a myšlenky obou románů zpochybňovaly obvyklé názory konformní společnosti na umění, politiku, ekonomický růst, pohlaví, sexuální zkušenosti, přátelství a manželství. Duha, vydaná v roce 1915, byla kritikou odsouzena pro její sexuální obsah a kvůli oplzlosti byla zakázána. Ve stejném roce vydal uznávanou sbírku povídek Pruský důstojník (The Prussian Officer). Během první světové války byli manželé Lawrencovi podezíráni kvůli antimilitaristickým názorům a Friedinu německému původu ze špionáže. Byli neustále pod dohledem orgánů ozbrojených sil, šikanováni a žili téměř v bídě. Toto pronásledování Lawrence později popsal v autobiografické kapitole románu Klokan (Kangaroo, 1923). Navzdory všemu se však Lawrenceovi podařilo v letech 1916 až 1919 vydat čtyři svazky poezie: Amores (1916), Podívejte! Obstáli jsme! (Look! We Have Come Through!,1919), Nové básně (New Poems, 1918) a Záliv: Kniha básní (Bay: A Book of Poems,1919). Napsal také cestopis Příšeří v Itálii (Twillight in Italy), který vyšel v roce 1916. Život v cizině Bezprostředně po konci války se manželé rozhodli Anglii opustit a prakticky zbytek života strávili na cestách. Do Británie se Lawrence vrátil jen dvakrát. V listopadu 1919 cestovali po Itálii a Sicílii, podnikli krátké výlety na Sardinii, Monte Cassino, Maltu a pak se vydali na sever do Rakouska a Německa. O svých cestách psal Lawrence poutavé reportáže, je často považován za jednoho z nejlepších autorů cestopisů v angličtině. Mnoho míst se také objevuje v jeho románech, například Ztracená dívka (The lost Girl, 1920), za kterou získal cenu Jamese Taita Black Memorial za beletrii nebo Aaronův prut (Aaron's Rod, 1922). Psal také básně inspirované přírodou Ptáci, zvířata a květiny (Birds, Beasts and Flowers) a redigoval sérii povídek, které napsal během války a které byly vydány pod názvem Moje Anglie a jiné příběhy (My England and Other Stories). V roce 1922 se vydali přes Cejlon a Austrálii do USA s úmyslem usadit se tam natrvalo. V Novém Mexiku vytvořili kolonii umělců na ranči Kiowa (nyní se nazývá DH Lawrence Ranch) blízko města Taos, který získali výměnou za rukopis románu Synové a milenci. Lawrence s manželkou zde zůstali dva roky. V průběhu pobytu ho navštívil Aldous Huxley. V tomto období Lawrence přepracoval a publikoval soubor kritických esejů Studie klasické americké literatury, které začal psát už v roce 1917. Kromě toho dokončil řadu nových beletristických prací: romány Chlapec v buši (The Boy in the Bush, 1924), Opeřený had (The Plumed Serpent,1926) , povídky a cestopisy. V březnu 1925 onemocněl tuberkulózou a postihl ho těžký záchvat malárie. Manželé se vrátili do Evropy a usadili se ve vile nedaleko Florencie, protože špatné zdraví už mu nedovolovalo cestovat. Lawrence tam v roce 1928 dokončil román Milenec lady Chatterleyové (Lady Chatterley’s Lover), příběh o milostném vztahu mezi anglickou šlechtičnou a jejím hajným, v němž otevřeně popisuje jeho sexuální stránku. Kniha byla soukromě vydána v Itálii a v upravené a silně redukované podobě publikována v USA roku 1928. Vyvolala rozruch, pobouření a byla označována za nemravnou až pornografickou. V Anglii mohl být původní text zveřejněn až v roce 1960, po soudním procesu k novému zákonu o obscénních publikacích. Kromě toho se věnoval studiu etruské historie, navštívil řadu archeologických nalezišť. Své poznatky zpracoval ve sbírce esejí, které byly vydány pod názvem Sketches of Etruscan places. Pokračoval také v psaní povídek. Posledním románem publikovaným za jeho života byl Muž, který zemřel (The Escaped Cock, 1929), neortodoxní zpracování příběhu vzkříšení Ježíše Krista, v němž vyložil svůj názor na křesťanství a klíčovou roli osvobozené sexuality. Přes zhoršující se zdravotní stav neúnavně pracoval. Napsal četné básně, recenze a eseje. Jeho posledním významným dílem byla úvaha o knize zjevení, Apokalypsa (1932). V posledních letech se věnoval také své velké zálibě, malování. V roce 1929 byly jeho obrazy vystaveny v galerii Warren v Londýně, kde vyvolaly velký rozruch. Na základě stížností bylo 13 z 25 obrazů zabaveno policií, protože byly označeny za obscénní a pohoršující. Byly mu vráceny s podmínkou, že už nikdy nebudou v Anglii vystaveny. Svůj názor na pornografii vysvětlil Lawrence ve dvou esejích z roku 1929: Úvod k vlastním obrazům a Pornografie a obscénnost. Chápal ji jako pokus pošpinit sex a degradovat lidské tělo, měl k ní odpor. Zdůraznil, že pornografie nespočívá v otevřeném zobrazení nahého lidského těla a erotických scén, ale v pokoutnosti a ve skrývání. Zemřel na komplikace tuberkulózy 2. března 1930 ve francouzském Vence, kde se léčil a kde byl také pohřben. V roce 1935 manželka Frieda nechala exhumovat a zpopelnit jeho tělo. Popel byl převezen na ranč Taos v Novém Mexiku, kde byl uložen v malé kapli uprostřed hor. Dílo Próza Psal experimentální prózu. V jeho díle objevíme instinkty, vášně, vztahy k přírodě a hlavně se zaměřoval na sexuální rovinu díla, na vztahy mezi muži a ženami. Zdůrazňoval nutnost návratu k citovému přirozenému životu a k instinktům jako východisko z krize mezilidských vztahů. Jeho zobrazení sexuality bylo ve své době vnímáno jako skandální a obscénní. Nejznámější Lawrencovy romány jsou Synové a milenci, Duha, Ženy milující a Milenec lady Chatterleyové. Podobně jako jeho romány se i povídky zabývají především mezilidskými vztahy, velice často však bývají okořeněny jiskřivým humorem, komikou, satirou. Klíčovými postavami bývají ženy středního věku, jež při své složité psychice obtížně hledají pochopení okolí, a současně muži, kteří pro svou omezenost a samolibost, případně pohodlnost a nedostatečnou vnímavost takového pochopení nejsou schopni. Mezi jeho nejznámější povídky patří Kapitánova panenka, Liška, beruška, Vůně chryzantém, Princezna, Panna a cikán. V roce 1914 vyšla sbírka povídek Pruský důstojník a jiné příběhy, která se řadí mezi jeho nejlepší díla. Poezie Lawrence napsal téměř 800 básní, většinou relativně krátkých. Jeho první básně byly napsány v roce 1904 a dvě z nich Staré sny (Dreams Old) a Rodící se sny (Dreams nascent) patřily k jeho nejčasnějším publikovaným dílům v časopise The English Review. Později se snažil zachytit emoce pomocí volného verše plného slovní kreativity a slovních hříček, originálních pozorování přírody a okolního světa. Některé jeho básně byly inspirovány přírodou, především ty ze sbírky Ptáci, zvířata a květiny. Přestože žil léta v cizině, jeho myšlenky často patřily Anglii. Jedenáct dní po jeho smrti byla publikována jeho poslední sbírka Kopřivy (Nettles), série hořkých, netradičních, ale často ironických útoků na morální klima Anglie. Divadelní hry První divadelní hru V pátek v noci Colliera napsal v letech 1906–1909, další hru Snacha roku 1913. Obě byly uvedeny na jeviště až ve druhé polovině šedesátých let 20. století. Hra Ovdovění paní Holroydové (The Widowing of Mrs. Holroyd ) v revidované verzi z roku 1914 se hrála v USA v roce 1916 a ve Velké Británii v roce 1920 v ochotnickém divadle, v roku 1995 uvedla BBC její televizní adaptaci. Ke konci první světové války napsal hru Dotkni se a jdi (Touch and Go) a za pobytu v USA svou poslední hru David (1925). Ostatní próza Nebeletristickou část jeho tvorby tvoří cestopisy, literárněkritické texty a eseje. Mezi nejznámější cestopisy patří Příšeří v Itálii (1916), Moře a Sardinie (1923) a Rána v Mexiku (1927). V literárněkritických esejích se zabýval rozborem prací významných anglicky píšících autorů, jako byli Thomas Hardy, Walt Whitman, Herman Melville, Edgar Allan Poe a další. Lawrenceova kritika jiných autorů často poskytuje vhled do jeho vlastního myšlení a psaní. Za zmínku stojí zejména jeho Studie Thomase Hardyho a Studie klasické americké literatury. Své úvahy o politických, duchovních, filozofických i společenských problémech formuloval kromě příležitostných esejů, jako např. Psychoanalýza a podvědomí (1921) nebo Pornografie a obscénnost (1929), také v dopisech, které po jeho smrti vydal Aldous Huxley roku 1932. Bibliografie (výběr) Česká bibliografie je (zatím) začleněna přímo do popisu autorových děl a jmenujeme tu i práce, které dosud nebyly přeloženy do češtiny, překlad titulu je pak uveden tučně v lomené závorce /Takto/. Zejména u nepřeložených knih se stává, že je k nim odkazováno pod různými českými jmény, bibliografie se snaží zaznamenat všechna známá. Romány The White Peacock (/Bílý páv/, 1911) The Trespasser (/Provinilec/, 1912) Synové a milenci (Sons and Lovers, 1913) Duha (The Rainbow, 1915) zfilmováno Kenem Russellem v roce 1989 jako The Rainbow Ženy milující (Women in Love, 1920) Zamilované ženy, přeložil L. Vymětal, Praha, Jan Fromek, 1932 Ženy milující, přeložil a doslov napsal Martin Hilský, Praha, Odeon, 1982 Ženy milující, přeložil Martin Hilský, Frýdek-Místek, Alpress 2004 The Lost Girl (/Ztracená dívka/, 1920) Aaron's Rod (/Aaronův prut/, 1922) Kangaroo (/Klokan/, 1923) The Boy in the Bush (/Chlapec v buši/, 1924) The Plumed Serpent (/Opeřený had/, 1926) Milenec lady Chatterleyové (Lady Chatterley’s Lover, 1928) jedná se o Lawrencovo nejznámější dílo. Tento kontroverzní román byl v době svého vzniku v Anglii zakázán a až do 60. let cenzurován jako pornografický. Česky poprvé 1930 v překladu Staši Jílovské. Muž, který zemřel (The Escaped Cock, později publikováno jako The Man Who Died, 1929) Další beletristické texty Vítězný houpací kůň (The Rocking Horse Winner, 1926) obsažen ve svazku The Complete Short Stories, vol. III. vydaný nakl. Heinemann v Londýně 1966; česky Vyšehrad, Praha 2003. zpracováno též jako rozhlasová hra, režie: Dimitrij Dudík, Český rozhlas, 2004 . Panna a cikán a jiné povídky (The Virgin and the Gipsy and Other Stories, 1930) Pozemský nepokoj Stíny jara a jiné povídky český výbor autorových kratších próz, přeložil, vybral a studii napsal Martin Hilský, Praha, Odeon 1989 Poezie Sopečná růže český výbor z autorova básnického díla, vybral a z angličtiny přeložil Pavel Šrut, doslov Martin Hilský, Praha, Mladá fronta 1990 Nebeletristické texty Studie z klasické americké literatury (Studies in Classic American Literature, 1923) Apokalypsa (Apocalypse, 1932) česky vydal Garamond, Praha 2002. jedná se o autorův pohled na Janovo Zjevení, ovlivněný z velké části Nietzscheho filozofií. Lawrence chápe Zjevení jako výraz touhy potlačit výjimečného jedince na úkor průměrného celku. Je to typický apokalyptický spis, v němž se frustrace z dějinného neúspěchu národa promítají do divokých vizí a vítězství a pomsta na nepřátelích se uskuteční „na konci věků“. Rozhlasové zpracování děl 1993 - Žena, která odjela na koni (The Woman who Rode Away), třídílná četba na pokračování, překlad Martin Hilský, rozhlasová úprava Helena Berková, v režii Věry Pražákové četla Milena Asmanová. 2021 - Milenec lady Chatterleyové, zpracován v Českém rozhlasu jako třináctidílná dramatizovaná četba na pokračování v rámci pořadu Četba s hvězdičkou. Z překladu Františka Vrby pro rozhlas upravil Ludvík Němec, v režii Lukáše Kopeckého čtou Petra Bučková a Jiří Dvořák. Odkazy Externí odkazy Reference Literatura Související články Anglická literatura Seznam anglických spisovatelů Realismus Moderna Narození v roce 1885 Úmrtí v roce 1930 Angličtí romanopisci Angličtí básníci Realističtí spisovatelé Spisovatelé moderny Spisovatelé erotické literatury Zemřelí na tuberkulózu Muži Narození 11. září Úmrtí 2. března Narození v Nottinghamshiru


1000 10. 9. 2014 Herzog Zwei Tak pověst nelhala! Mega Drive má skutečně ve své nabídce hru, která se nemusí stydět za označení "pramáti RTS". Většina lidí si vybaví Dune 2 (1992), fajnšmekři pak Nether Earth (1987), odborníci nejspíše Ancient Art of War (1984), František Fuka doplní Stonkers (1983) (o těch jsem ani neměl tušení!), no nyní musíme k těmto titulům přidat ještě japonskou hru Herzog pro počítač MSX (1988) a nyní popisovaný Herzog Zwei (1989). Autoři Technosoft mi nejsou úplně neznámí, ale spojuji si je zejména s klasickými 2D střílečkami (Thunder Force, Elemental Master, Hyper Duel), nyní jsem zjistil, že měli na starosti docela povedený port 3D střílečky Starblade od Namca pro Sega Mega CD, ale že by se někdy zabývali strategiemi mne ve snu nenapadlo. Na hře je ale hnedle poznat, že původně mělo zřejmě jít o klasickou raketkovou střílečku, ale m 1000 ísto obyčejných zbraní jsme měli k dispozici umělou řízené jednotky, které tvořily z počátku zřejmě podporu, ale postupem času se hra proměnila v plnotučnou strategii, kde výroba, dirigování a management jednotek tvoří páteř hry. Neboli - i když to tak na první pohled nevypadá, jde opravdu o strategii, nikoliv o akční hru. Ale rychlé reakce se hodí, to je snad jasné. Stručný popis by mohl znít asi takto: létáte s letadlem, které je transformer, takže se kdykoli může spustit na zem a chodit po svých ve formě robota. Na mapě je několik opuštěných základen plus jedna hlavní. Zničením hlavní základny hra končí. Obsazováním malých základem získáváme více peněz. Za peníze můžeme stavět jednotky a dávat jim vždy jeden rozkaz, který začne jednotka automaticky plnit, dokud jí nedojde palivo a munice. Jednotky můžeme ve formě letadla převážet, ale letadlo samotné má omezené palivo i střelivo, přičemž palivo při převozu jednotek ubývá podstatně rychleji. Palivo i střelivo našeho letadla / robota se doplňuje automaticky v jakékoliv obsazené základně. Pointou je, že vyrobenou jednotku je možné vyzvednout na libovolné základně, tj. čím blíže k nepřátelské hlavní základně máte tu svou, můžete jednotky na krátkou vzdálenost převážet ručně. Pokud žádnou základnu nemáte, tak s jednotkou nedoletíte moc daleko, takže se musíte spolehnout na to, že umělá inteligence dojde po svých ke svému cíli. Samozřejmě, že když je vaše vlastní jednotka ve štychu, můžete ji z boje prostě odvézt anebo jí dát jiný příkaz. A samozřejmě, že AI je v podstatě velice zoufalá, avšak za to čitelná a po čase se naučíte, co v jaké situaci čekat. Tohle všechno funguje skrz velice intuitivní ovládání, dva režimy radaru a hlavně díky hře dvou hráčů, kdy máte dost času se spolu učit, jak se hra vlastně hraje. Ostatně to jsem udělal i já. Totiž - i když jsem o hře slyšel básnit mnohokrát, nikdy jsem si záměrně o hře nic zvláštního nezjišťoval. Žádné Youtube videa, žádné návody - chtěl jsem se nechat překvapit. A tak jsem vložil cartridge do konzole, nastartoval a ano, překvapení se dostavilo! Už úvodní obrazovka je trochu zvláštní. Žádné intro, žádný příběh ("oni zlí, my hodní" zabírá v manuálu přesně jednu stránku!), žádné okecávky okolo. Výběr mapy a jedem! Valím bulvy. Upřímně - hry jako Dune 2 a pozdější, jsou ve své prapodstatě akční klikfesty. Sice zde krom příkazu ATTACK a MOVE existuje i komplikovanější metoda ovládání - patrolování, obrana... avšak rozumný hráč se cítí nejjistěji, když kombinuje ATTACK a MOVE a zběsilým klikáním obhospodaří celou armádu. Odtud pak logicky pramení přesvědčení, že strategie v reálném čase nemohou bez myši na konzolích fungovat, protože přece nelze gamepadem ustíhat klikání na desítky jednotek. Ke hrám typu Command and Conquer 1000 nebo Warcraft to patří, to není myšleno, jako kritika. Ale také nejde říci, že strategická hra musí být o manuálním posouvání jednotek jedna za druhou. Sám bych řekl - naopak. To je jenom glorifikovaná akční hra! Strategie je o rozhodování, exekuce příkazů je věcí vojáků! Dobrý stratég nedopustí, aby se jeho svěřenci dostali do štychu a pokud už ano, udělá všechno proto, aby je z toho vytáhl. A takový je Herzog Zwei! Ať už jste kdekoli na mapě, stiskem tlačítka C se dostanete do menu, ve kterém volíme jednotku a její program, neboli příkaz. Cena jednotky se liší podle příkazu. Takže jednotka hlídající jedno místečko je velice levná, kdežto jednotka s příkazem zaútočit na nepřátelskou základnu je pěkně mastná. Příkazů je v podstatě šest, kombinace útočných a obranných variant. Jednotek je k dispozici asi deset druhů a mají mezi sebou dost zásadní rozdíly. Pěšáci mohou šplhat do kopců a zabírat základny - ale jinak nic neustřílí. Motorky jsou rychlé, tanky zase silné, ale jsou zde i vodní jednotky, letecké a protiletecké. A protože všechno potřebuje palivo a střelivo, máme tady i podpůrnou jednotku, která automaticky doplňuje nádrže a zásobníky potřebným jednotkám. Takže si vyberete kombinaci jednotky a příkazu, stisknete A a jednotka se začne vyrábět. Takže zmáčknete C a jste zpátky ve hře - nyní musíte chvilku počkat. A to je vhodná doba, abychom si něco řekli o jednotlivých příkazech, v čem se liší. 1. BDF-1SD - jednotka stojí na místě a když má někoho v dohledu, zaútočí. Sama se ale nikdy nehne, takže je to obranná pozice. Také je to nejlevnější příkaz. 2. AF-001A- patrolování v malé oblasti místa, kde jednotku vysadíte. Tady bacha - když postavíte jednotku poblíž údolí či propasti - spadne dolů a už se nikdy sama nevymotá. Takže nejvhodnější je vysadit jednotku poblíž základny nebo na větších rovinkách. 3. AT-101 - jednotka se vydá nejkratší cestou k nejbližší základně a obsadí ji. Cestou bude bojovat s libovolnou nepřátelskou jednotkou. Tento příkaz je velice efektivní na krátké vzdálenosti. Pozor - pozemní jednotky nemohou přes vodu, těžké pozemní jednotky zase nemohou šplhat po skalách. Takže je super vhodné nastudovat mapu a jednotky dovézt co nejblíže místu, odkud je k cíli rovná cestička. Jelikož máte ale omezené palivo svého letadla, musíte cestu pečlivě plánovat. Při studiu tohoto příkazu vám nejspíše dojde, že bez zabírání základen (které vám doplní energii při průletu nad nimi) to hrát prostě nejde. Tento rozkaz bude patřit asi mezi nejčastější. 4. DF-FO2A - vylepšená obrana - 1000 jednotka bude následovat nepřítele, dokud ho nezničí nebo nezmizí z dohledu. Pak se vrátí na své místo. 5. AT-101H - de facto identický příkaz, jako v bodě 3, avšak nyní naše jednotka ignoruje nepřátele a jde rovnou po základně. 6. BA-001C - opět velice podobný příkaz, jako v bodě 5, ale tentokrát jdou jednotky přímo po krku hlavní nepřátelské základně. Jde jednoznačně o nejdražší rozkaz. 7. PW-SS10 - tento příkaz má k dispozici pouze podpůrná jednotka - v praxi začne kroužit kolem místa, kde ji vyložíte a doplní všem munici a palivo. Leč - musíte ji dovézt na místo určení ručně. Jednotka se mezitím vyrobila, takže přileťte nad libovolnou základnu (na začátku hry je to jen vaše hlavní báze) a stiskněte A. Hnedle uvidíte, že vaše stíhačka pod sebou něco drží. Takže doleťte, kam je potřeba a pomocí A jednotku vyložte. Ještě, než tak uděláte, zkuste si stisknout C. To vám totiž ukáže, jaký dohled, dostřel a štíty má právě držená jednotka - to se hodí při rozhodování, koho vzít k opravě na základnu, koho obětovat a koho poslat do boje... ale hlavně vám je zde umožněno změnit příkaz právě držené jednotky! A za tento příkaz musíte patřičně zaplatit! Strategie má tedy několik rovin. Na úrovni mikromanagementu se může vyplatit postavit jednotku s příkazem číslo 1 (nejlevnější), protože v daný okamžik na dražší stejně nemáte. Pak jednotku chopíte do svých spárů a letíte někam, kde je potřeba. Během letu vám ale samozřejmě pořád přibývají peníze, takže až doletíte na místo určení, stisknete C, přídáte nový příkaz (zaplatíte penězi, které jste před chvílí neměli) a hnedle jednotku vysadíte. Když jste v průseru s prachama, tohle může být rozhodující taktika. Na úrovni makromanagementu zase máte dokonalý přehled o mapě a hlavně základnách (stisk C zobrazí také schematickou mapu). Pěší jednotky vyrábějte rovnou po čtyřech kusech (je to otázka několika vteřin) a pošlete je do několika směrů, aby zabraly alespoň dvě nejbližší základny. Pozor - nepřítel může v klidu základny obsadit svou čtveřicí panáčků - takže hnedle po obsazení se vyplatí investovat do nějakých silnějších jednotek s obranným rozkazem. Když máte stabilní alespoň tři základny (to je taková nepovinná rozcvička - na některých mapách 458 jsou mapy už od začátku hry obsazené oběma hráči), můžete plánovat trochu více - jestli jít rovnou po krku nepříteli nebo se pokusit obsadit více základen. Tato globální logika je přímo odvislá od konkrétní mapy - vodní jednotky se chovají trochu jinak, než pozemní... a třeba v druhé mapě je místo vody láva, která zabíjí všechno na dotek. Třetí mapa je zase koncipovaná, jako bludiště, tj. je zde kladen důraz na manuální přesouvání jednotek. Mapa čtvrtá je zase naopak velice otevřená a prakticky nemusíte nikam moc létat... Co je zajímavé, že náš letoun / robot není pro hru zas tak moc důležitý. Když vám dojde palivo nebo vás někdo sestřelí, tak prostě ztroskotáte a po pár vteřinách se objevíte na hlavní základně - je to tedy hlavně časová penalizace. V podobě letadla tak můžete s protivníkem svádět letecké souboje (tlačítko B střílí za všech okolností - ale pozor, pokud zahynete při převozu jednotky, přijdete o ni!), ale mnohem zábavnější - a mnohdy užitečnější - se proměnit v r 1000 obota a kydlit pozemní jednotky ručně. Právě ta oscilace mezi makro a mikro strategií je na hře zábavná. Když se situace přestane vyvíjet dle vašich představ, není v zásadě problém ručně vykydlit přicházející vlny nepřátelských tanků, které proti vašemu mechovi nemají skoro žádnou šanci. O co ale přicházíte je drahocenný čas, který byste měli strávit spíše inteligentním rozmisťováním jednotek. Práce se stresem a strategií mi hodně připomíná klasickou hru Z od Bitmap Brothers - netěžíte žádné suroviny, hlavní je jenom čas. A každá promarněná sekunda se dříve nebo později projeví. To tedy znamená, že hra má překvapivě hektické tempo - zejména při hře proti počítači. Ze začátku jsem se totiž snažil kopírovat nepřátelskou taktiku, ale díky nesmírné rychlosti klikání umělé inteligence jsem prostě nestíhal okoukat nic. Navíc - počítač má od začátku hry trochu náskok - začíná už s několika vyrobenými jednotkami (a podle obtížnosti má adekvátně větší armádu). Takže jsem si navolil hru dvou hráčů a v klidu sledoval chování svých panáčků, abych pochopil, co se ode mne vlastně očekává. Za pár hodin jsem to dostal do ruky a i když se mi ještě nepodařilo počítač porazit, je to opravdu jen otázka času! Několik faktů - v této hře je naprosto běžné, že o některých jednotkách prostě ztratíte přehled. Menu vám sice ukazuje, kolik jednotek je v poli - ale už nevíte, kde přesně jsou a co dělají. Radar má dva režimy, při tom druhém vidíte na krátkou vzdálenost přehledně všechny své i nepřátelské jednotky - to mi hodně pomáhalo. Ale i tak hrozí, že se nějaký panáček prostě nenávratně ztratí. Proto apeluji, že si nejprve (ideálně při dvouhře) nastudujte, jak funguje umělá inteligence vaší armády. Protože vyslat pěšáky k nejbližší základně není jen tak! Když narazí na řeku, tak ji začnou obcházet a to je přesně okamžik, kdy naprosto ztratíte přehled. Když si ale zapamatujete, že jdou nejprve k jihu a pak teprve k severu, znásobíte svou šanci, že své svěřence najdete, přes řeku manuálně přenesete a pokračujete ve hře. Tohle je snad jediný nedostatek, na který jsem narazil. Ale je to trochu nefér, protože maximální počet jednotek v poli je 50 a tolik jich vyrobit ani nestihnete, spíš vám je nepřítel pobije - takže zatoulaného vojáčka nemusíte řešit. Pořád ale platí, že ten kdo zná chování jednotek v mapách, nebude překvapený a frustrovaný, že se mu ztr 1000 ácejí jednotky. Dodám ještě, že vykřičník u našeho vojáka značí nedostatek paliva a munice a že při útoku na základnu se rozbliká SOS ikona, takže víte, co máte dělat. Abych to popsal jinak - Herzog Zwei je realtime strategie, kde ovládáme pomocí gamepadu jakoby kurzor myši. Tímto kurzorem můžeme přenášet jednotky v omezeném rádiusu - anebo se spolehneme na umělou inteligenci jednotek. Obsazováním základen efektivně vzato rozšiřujeme rádius našeho kurzoru. Dosah kurzoru se liší také hmotností nákladu. A kurzor samotný je možné použít jako bojovou jednotku s vlastní, omezenou municí. Destrukce kurzoru myši znamená, že začínáme z domovské báze s patřičným zpožděním. Herzog Zwei je hra, která v principu připomíná Nether Earth (a určitě bylo více her, kde jsme se spoléhali na počítačem řízené jednotky), ale jinak svým unikátním zpracováním patří mezi nejoriginálnější tituly, které jsem v tomto žánru kdy hrál. A hlavně to potvrzuje, že hry pro Mega Drive mají kouzlo automatovek, aniž by muselo jít o automatovky. Hrát tuhle hru dva roky před Dunou 2, by mne výtvor Westwoodu zas tak moc z ponožek nevyzul. Takže neváhejte, projděte eBay a pařte! P.S.: Před psaním tohoto článku jsem si vygooglil manuál ke hře - vřele doporučuji! Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


Zlaté pravidlo pro suchou kůži: promazávat vždy a všude!


Castingové novinky: Tak zahraje si Channing Tatum Gambita nebo ne? A který skvělý herec míří do šesté řady Hry o trůny? | Gorilla.cz Castingové novinky: Tak zahraje si Channing Tatum Gambita nebo ne? A který skvělý herec míří do šesté řady Hry o trůny? Zprávy z castingových kanceláří. Před pár dny se objevila překvapivá zpráva a to, že by se tančící a svlékající se Channing Tatum nakonec neměl představit v roli x-mana Gambita. To mnohé zaskočilo. Některé mile, protože ho nemají rádi, jiné nemile, protože Channing je aktuálně v kurzu a navíc se několikrát nechal slyšet, jak se na tuhle prácičku těší. Nakonec se ale ukázalo, že herec z natáčení spin-offu k sérii X-Men neodchází, ale naopak podepsal smlouvu na hlavní roli a navíc se ujme pozice producenta. Podle všeho sice vyjednávání nebyla úplně hladká, narazilo se na pár sporných bodů, ale prý reálné riziko odchodu Tatuma nikdy nehrozilo. Ostatně, nebylo by to z jeho strany příliš moudré rozhodnutí. Pokud film uspěje, měl by herec práci na pár dalších let jistou, protože by ho jistě 20th Century Fox cpalo do mnoha dalších projektů z mutantského universa. Nadále pak platí, že režii zajistí Rupert Wyatt, scénář napíše Josh Zemuter (naváže na práci Chrise Claremonta) a premiéra je naplánována na 6. října 2017. Další bezva přírůstek do herecké rodiny Hry o trůny V kultovní a veleúspěšné seriálové Hře o trůny se prohání hromada kvalitních a ceněných herců. A v šesté řadě k nim přibude další. HBO totiž přizvalo na natáčení Iana McShanea. Ten už se stanicí spolupracoval a to na výtečném Deadwoodu a dopadlo to pro něj dobře, odnesl si Zlatý Globus. Zatím nebylo upřesněno, koho si v sérii zahraje, takže v diskusi klidně uveďte své teorie. Premiéra šesté řady dosud nebyla přesně stanovena, dočkáme se jí někdy na jaře příštího roku. Autor Jan Lysý v 8/02/2015 11:52:00 dop. Štítky: články, Gambit, Hra o trůny, Channing Tatum, Marvel, X-men Michal Knězek 2. srpna 2015 12:50 Podle mě by to mohl být jeden z Greyjoyů. Pokud budou chtít mít tvůrci 8 sérií, tak tuto dlouhou linku prostě vystřihnout nemůžou. Anonymní 3. srpna 2015 11:55 Že by Victarion Greyjoy? Na Eurona bych ho netipoval, Ian nemá takový čur*čí provokativní zjev, jak si Eurona představuju. Pokud teda nedostanou zase DaD nějakou briskní ideu, že sloučí postavy, či vytvoří úplně novou... Anonymní 3. srpna 2015 15:56 Nemá Hra o trůny náhodou premiéru furt tu samou neděli? Mission: Impossible - Fallout trailer dostává cenu za nejefektnější upoutávku letošního Super Bowlu


source: fineweb

text: Jakmile nakoupíte, můžete si zboží ihned odvézt domů. Nebo vám můžeme s dopravou domů nebo do kanceláře pomoci. Typy dopravy: Běžná doprava do dvou dnů. Dodání během šesti dnů. Expresní doprava v rámci 24 hodin. Cena za dopravu se liší v jednotlilvých obchodních domech a podle vzdálenosti od obchodního domu. (Tuto stránku opustíte kliknutím na odkaz uvedený níže) Pomůžeme vám s financováním nákupu v IKEA. Finanční služby pro nákup na splátky najdete v obchodním domě. Nákup na splátky můžete využít pro zařízení domácnosti i kanceláře. Nabízené finanční služby se liší v jednotlivých obchodních domech. (Tuto stránku opustíte kliknutím na odkaz uvedený níže) Chcete, abychom vám nainstalovali novou kuchyni z IKEA? Můžeme pro vás tuto službu zajistit, takže jediné, co budete muset dělat, je začít vařit. Zde je uvedeno, co je součástí této služby: Nainstalujeme všechny skříňky a pracovní desku s výřezy pro dřez a varnou desku. Nainstalujeme a zapojíme spotřebiče a osvětlení. Připevníme krycí panely skříněk, vnitřní vybavení i úchytky. Zajistíme dodání i potřebných doplňkových materiálů, jako je silikon. Cena těchto služeb se v jednotlivých obchodních domech liší. (Tuto stránku opustíte kliknutím na odkaz uvedený níže)


GUG 0:2 LIL | EA Guingamp - Lille OSC (Francouzská Ligue 1) | Onlajny.com Neděle 10.02.2019, 17:00 • Stade de Roudourou, Guingamp (Kapacita: 19 003) • Francouzská Ligue 1 • 24. kolo Vsaďte si: Vsaďte si LIVE: Vsaďte si: Předzápasové kurzy: Vsaďte si LIVE: 3.29 3.25 2.42 Předzápasové kurzy: 3.29 3.25 2.42 Zdravím všechny fotbalové fanynky a fanoušky. Vítejte u dnešního zápasu 24. kola francouzské Ligue 1 mezi EA Guingamp a Lille OSC. Guingamp se momentálně nachází v tabulce na poslední dvacáté příčce s pouhými čtrnácti body. Po dvaadvaceti odehraných zápasech má na svém kontě 3 výhry, 5 remíz a 14 porážek. Doma zatím Guingamp odehrál jedenáct zápasů, ze kterých 1x vyhrál, 3x remizoval a 7x prohrál. Nejlepším střelcem domácích je momentálně se sedmi góly francouzský útočník Marcus Thuram. Guingamp – Lyon 1:2 (POHÁR) Guingamp – Monako 3:2 po penaltách (POHÁR) Guingamp – Reims 0:1 Nancy – Guingamp 1:2 po prodloužení (POHÁR) Lille se momentálně nachází v tabulce na druhé příčce s šestačtyřiceti body. Po třiadvaceti odehraných zápasech má na svém kontě 14 výher, 4 remízy a 5 porážek. Venku Lille odehrálo jedenáct zápasů, ze kterých 6x zvítezilo, 1x remizovalo a 4x prohrálo. Nejlepším střelcem hostů je momentálně útočník z Pobřeží Slonoviny Nicolas Pépé, který má na svém kontě 16 branek. Rennes – Lille 2:1 (POHÁR) Lille – Nice 4:0 Marseille – Lille 1:2 Sete – Lille 0:1 (POHÁR) Lille – Amiens 2:1 EA Guingamp: Caillard – Traoré, Kerbrat (C), Eboa Eboa, Rebocho – Phiri, N'Dong – Coco, Blas, Thuram – A. Mendy. Náhradníci: Petrić – J. Larsson, Sorbon, Deaux, Benezet, Rodelin, Roux. Lille OSC: Maignan – Y. Koné, Gabriel, Fonte (C), Celik – Xeka, Bamba, Mendes – Leao, Pépé, Ikoné. Náhradníci: Jakubech – Dabila, Pied, Araújo, Maia, Rémy, Fonte. Rozhodčí: Bastien – Grosbost, Mugnier. Oba týmy jsou již na hrací ploše. Domácí dnes nastupují v červených dresech, hosté dnes oblékli svítivě žluté dresy. Domácí budou zahrávat velice zajímavý přímý kop těsně za hranicí vápna soupeře. Rebocho to zkusil přímo na branku, ale svým pokusem trefil pouze dobře postavenou zeď. Mendy vyslal na branku prudkou střelu z hranice vápna, která však skončil zhruba metr vedle levé tyče Maignanovy branky. Leao se snažil poslat do vápna přízemní centr z pravé strany. Jeho pokus však ztečoval jeden z obránců do zámezí. Hosté tak budou zahrávat rohový kop. Míč však od rohového praporku odhlavičkoval mimo vápno Traoré. Traoré se dostal s míčem podél pravé postranní čáry až do vápna, kde následně poslal prudkou přihrávku do malého vápna. Tam však míč dokázal odkopnout do bezpečí Gabriel. Koné poslal nepřesnou přihrávku na Bambu a hrát tak mohou domácí. Koné se dopustil faulu zhruba na polovině hřiště a u míče tak zůstanou i nadále domácí. Blas poslal do vápna centr z levé strany, který však skončil jen v moci Maignana. Domácí byli donuceni míč poslat až ke svému brankáři, který ho následně poslal dlouhým odkopem daleko od své branky. Traoré poslal do vápna centr, který si na přední tyči málem srazil do vlastní sítě Gabriel. Naštěstí pro něj však míč minul levou tyč Maignanovy branky. Leao si neporozuměl poblíž vápna soupeře se svým spoluhráčem a míč tak skončil jen u jednoho z domácích hráčů. Hosté budou zahrávat rohový kop, který vybojoval na levé straně hřiště Ikoné. Tento rohový kop se ale hostům vůbec nepovedl a Ikoné tak pouze daroval míč svému soupeři. Thuram se dopustil faulu na polovině soupeře a hrát tak mohou hosté. Coco poslal do vápna centr z pravé strany, který však skončil jen na opačné straně hřiště v zámezí. Domácí jsou zatím v úvodu utkání aktivnějším týmem směrem dopředu, ale na obranu svého soupeře zatím nevyzráli. Bamba poslal do vápna centr z levé strany. Míč se od jednoho z obránců do za hranici vápna, kde čekal Xeka, ale ten z následné střely z první poslal míč jen do jednoho z obránců. Nepřesný pas jednoho z domácích hráčů skončil pouze u brankáře Maignana. Leao dostal skvělou přihrávku do vápna, kde si míč zpracoval, ale následně o něj v obležení dvou obránců přišel. Zakončit se mu nepodařilo. Koné našel skvělou přihrávkou do vápna Leaa. Jeho následný střelecký pokus však skončil jen na tyči! 30. Leao poslal míč jen do tyče. Coco svým centrem z pravé strany poslal míč jen do rukavic Maignana. Žlutou kartu dostává Didier N'Dong (EA Guingamp). Hosté si mezi sebou neporozuměli na polovině soupeře a míč tak od jednoho z nich skončil jen u soupeře. Mendy se dopustil faulu zhruba na polovině hřiště a hrát tak mohou opět hosté. Coco má nějaké zdravotní potíže a rozhodčí tak musel přerušit hru. Coco už je zpět na nohou a zápas tak pokračuje dále. Bamba byl faulován zhruba na polovině hřiště a hrát tak budou hosté. Koné svým centrem z levé strany poslal míč jen na hlavu Kerbrata. Hosté ztratili míč na polovině soupeře a dopředu tak mohou vyrazit domácí. Nepřesný pas na Bambu skončil jen v zámezí. Bamba vybojoval pro svůj tým rohový kop na levé straně hřiště. Míč od rohového praporku si ve vápně našel Gabriel, ale rozhodčí tuto akci přerušil hvizdem, neboť odpískal Gabrielovi útočný faul. Xeka se dostal k míči uvnitř vápna soupeře. Následně ještě poslal míč na hranici malého vápna k Bambovi. Před ním se ale objevili hned dva protihráči, které nedokázal Bamba propálit. Coco zůstává ležet na trávníku po jednom ze soubojů a vypadá to, že bude muset být ošetřen. Marcus Coco už je zpět na nohou a vypadá to, že bude moci dále pokračovat ve hře. Leao napřáhl ke střele z hranice vápna, kterou však Caillard dokázal vyrazit mimo tři tyče. Gabriel poslal nepřesný pas na Leaa a míč tak skončil jen u Kerbrata. Domácí ještě budou zahrávat rohový kop. Rebocho však poslal míč jen na hlavu Gabriela, který ho následně poslal mimo vápno a rozhodčí poté ukončil první poločas za stavu 0:0. První poločas je za námi. Hosté mají zatím o trochu více ze hry než domácí, ale branku se jim nepodařilo vstřelit. Nejblíže měl k tomu ve 30. minutě Leao, ale ten svou křižnou střelou poslal míč jen do tyče. Domácí se v první půli prakticky nedostali do žádné vážnější šance a stav utkání je tak po prvním poločase bezbrankový. Střely celkem: 3 – 5 Hosté se dostávají do vedení! Ikoné poslal do vápna přihrávku z pravé strany, kterou si našel volný RAFAEL LEAO a jeho následný přízemní pokus doprostřed branky skončil v síti! 47. Rafael LEAO - 0:1 Nepřesná přihrávka na Leaa končí pouze u Caillarda. Benezet poslal nepřesnou přihrávku do vápna, kterou získal na své kopačky Fonte. Traoré se snažil poslat do vápna centr z pravé strany, ale přes Koného se mu to nepodařilo. Traorému se nepodařilo s míčem prokličkovat až do vápna a hrát tak mohou hosté. Mendy dostal do vápna skvělou přihrávku, ale míč si špatně zpracoval, a ten tak následně skončil jen v rukavicích Maignana. Koného centr do vápna sebral pouze jeden z domácích hráčů. Ikoné se ukličkoval poblíž vápna soupeře a míč tak skončil jen v zámezí. Domácí budou zahrávat přímý kop zhruba z třiadvaceti metrů, avšak z poměrně velkého úhlu. Benezet poslal do vápna centr, který však odhlavičkoval mimo vápno jeden z hostujících hráčů. Benezet poslal do vápna centr z pravé strany, který však odhlavičkoval daleko od své branky Fonte. Domácí nyní sice dokázali vyrovnat, ale rozhodčí po konzultaci s videorozhodčím nakonec branku neuznává z důvodu ofsajdu! 62. Neuznaný gól domácích. Domácí to tak zkoušejí znova a věří, že dokáží vstřelit vyrovnávající gól, tentokrát který bude regulérní. Blas byl faulován poblíž levého praporku a domácí tak budou zahrávat přímý kop. Centr do vápna skončil pouze u Mendese, který míč následně poslal daleko od své branky. Pépé dostal skvělou přihrávku za obránce, už už se řítil sám proti brankáři, ale Kerbrat předvedl skvělý návrat a nakonec Pépého nepustil do zakončení. Phiri se dostal do křížku s Ikoném a rozhodčí tak musí uklidňovat situaci. Pépé se dostal k míči na hranici vápna soupeře, ale následně špatně přihrál a hrát tak mohou domácí. Blas střelou z velké dálky poslal míč vysoko nad branku. Střídání v týmu EA Guingamp: ze hřiště odchází Christophe Kerbrat, přichází Jérémy Sorbon. Střídání v týmu Lille OSC: ze hřiště odchází Rafael Leao, přichází Thiago Maia. Ikoné to zkusil přímo na branku, ale míč poslal daleko vedle levé tyče Caillardovy branky. Mendy se dopustil útočného faulu a hrát tak mohou hosté. Tento rohový kop ale hosté zvládli ubránit a stále tak vedou o jedinou branku. Střídání v týmu Lille OSC: ze hřiště odchází Youssouf Koné, přichází Jérémy Pied. Střídání v týmu EA Guingamp: ze hřiště odchází Didier N'Dong, přichází Nolan Roux. Ikoné dostal do vápna skvělý centr z levé strany, ale jeho následné hlavičkové zakončení skončilo jen nad brankou domácích. Benezet pálil z hranice vápna, ale střela se mu vůbec nepovedla, a tak dopředu vyrážejí hosté. Domácí zahrávali přímý kop zhruba z pětadvaceti metrů. Následný centr do vápna se dostal na hlavu Rouxe, ale ten svou hlavičkou orazítkoval pouze břevno Maignanovy branky! 83. Roux poslal míč jen do břevna. Domácí se snaží vymyslet něco směrem dopředu. Pépé si tak dlouho hrál s míčem na hranici vápna soupeře, až o něj přišel. Mendy byl faulován na polovině soupeře a hrát tak mohou domácí. Střídání v týmu Lille OSC: ze hřiště odchází Nicolas Pépé, přichází Loïc Rémy. Rozhodčí nastavuje ještě 5 minut! Bamba poslal nepřesnou přihrávku na Rémyho a hrát tak mohou domácí. Domácí budou zahrávat slibný přímý kop. Hosté budou zahrávat pokutový kop! Rebocho ve vápně fauloval Rémyho a rozhodčí neváhal ani chvíli a okamžitě odpískal penaltu! 90+3. Rémy byl ve vápně faulován a rozhodčí tak nařídil pokutový kop. Hosté vedou 0:2! Míč si na značku pokutového puntíku postavil LOIC RÉMY a střelou k pravé tyči zvýšil vedení svého týmu na 0:2! 90+4. Loïc RÉMY - 0:2 Dnešní utkání je za námi. Hosté dnes byli po většinu zápasu lepším týmem a zaslouženě tak zvítězili 0:2. O branky se dnes postarali hosté až ve druhé půli, kdy se nejdříve ihned na začátku trefil Leao a poté v samotném závěru zápasu z penalty Rémy. Domácí dnes dokázali vstřelit branku, ale tu po konzultaci s videorozhodčím nemohl sudí uznat z důvodu ofsajdu a domácí tak opět prohráli a v tabulce zůstávají stále poslední. Střely na branku: 2:3. Střely mimo: 4:4. Rohy: 7:4. Ofsajdy: 1:0. Fauly: 16:11. Ode mne je to pro dnešek vše. Já Vám přeji příjemný zbytek večera a někdy příště opět na shledanou. (19:01:48) Branky: 47. Leao (Ikoné), 90+4. Rémy (pen.) Karty: 33. N'Dong (GUG), 79. A. Mendy (GUG) – 31. Gabriel (LIL) EA Guingamp: Caillard – Traoré, Kerbrat (C) (74. Sorbon), Eboa Eboa, Rebocho – Blas, Phiri, N'Dong (81. Roux) – Coco (46. Benezet), A. Mendy, Thuram. Lille OSC: Maignan – Celik, Gabriel, Fonte (C), Y. Koné (81. Pied) – Mendes, Xeka – Pépé (89. Rémy), Ikoné, Bamba – Leao (75. Maia).


text: MonitoryPoznejte jasný obraz a vysoké rozlišení LCD monitorů HP. Ponořte se do atmosféry filmu či počítačové hry nebo efektivně pracujte ve dvou aplikacích současně. - Obrázek se může lišit od skutečného produktu. Prostudujte si prosím specifikace produktu v části Katalogy/Dokumenty. Jestliže produkt odpovídá normě EN 55022 Class A, použití tohoto produktu v obydlených oblastech může způsobit (za nepříznivých podmínek) rušení příjmu televizního/radiového signálu. * HP si vyhrazuje právo na změnu ceny bez předchozího upozornění. Cena produktu se u jednotlivých autorizovaných HP prodejců může lišit. Společnost HP se zavázala k tomu, že bude zákazníkům poskytovat informace o chemických látkách použitých v jejích produktech tak, jak je třeba pro dodržení shody se zákonnými požadavky, například směrnicí REACH (Předpis EC č. 1907/2006 Evropského parlamentu a rady). Hlášení o chemických látkách je pro tento produkt k dispozici na webové stránce: www.hp.com/go/reach.


Madsen snil o tom, že se stane prvním Dánem, který v amatérsky vyrobené raketě poletí do vesmíru. „Tady v Dánsku o něm všichni slyšeli, vědí o jeho práci na ponorkách a vesmírných raketách,“ řekl Trolle. On a další vynálezcovi známí pečlivě sledují vyšetřování. Uvedl, že čekali na něco, co jejich kolegu očistí, ale důkazy mluví víc a víc proti němu.


Vzpomínání na staré časy mne dovedlo na základní školu, do hodin počítačové výuky. Přeskočím pařanské seance, kdy jsme jednu hodinu psali v BASICu (hergot a mně to šlo a bavilo, kdybych se byl býval lépe učil, tak bych dneska měl možná i ČVUT elektro a dvacku čistýho měsíčně!) a jednu hodinu se urputně lámaly joysticky na našich Didakticích Gama. Tam byla jedna zajímavost – náš učitel nám tvrdil, že celý Didaktik je jenom klávesnice a že skutečný počítač je umístěn v magnetofonu, který byl skutečně obrovský, asi jako video. Patrně viděl jednou v životě PC a nemohl se od toho odpoutat. (Jako perličku dodám, že jiný můj kamarád zase tvrdil, že Didaktik Gama je klávesnice a že samotný počítač je ukrytý ve zdroji). No, byly to zlaté časy, povidám. Ale že se zapařilo! Každopádně – naše škola chtěla být pokroková a tak koupila z nějakého fondu nové počítače. Dneska pro to nemám žádné vysvětlení, ale byly to Apple Macintosh Performa 6300 (nebo 6200). Celkem to bylo mám pocit deset počítačů. Jo a jedno XT nám tam ještě dali, možná to byla 286. To byla krása. Měli jsme disketu značky Panasonic a na ní přesně napsaný postup: A:\ - cd cat - cat.exe – prostě paráda. Tam se hrál nejvíce Chessmaster a Alley Cat, Tic Tac Toe, Space Invaders, případně Test Drive 3 a první Prince of Persia... Ale Macy mne strašně zaujaly. Vedle neohrabaného a pomalého PC byl zde operační systém, tuším Mac OS 7.5. A tam se toho dalo dělat, bylo to hezčí, než Amiga! Alespoň opticky teda (což bylo z 90% dáno monitorem samozřejmě). A byla tam myška! Super prostě! A těch programů co tam bylo – kreslící Kid Pix, fyzikální simulace ve 2D (název se mi nedaří vygooglit), formátovali jsme diskety, vypalovali CD v caddy pouzdrech, bylo toho prostě moc a všechno v krásně rychlém grafickém OS, všechno v síti navíc a pěknej server. No kam se hrabou PC! Shufflepuck Café. O té hře se nedá moc mluvit, je to klasika předělaná na všechny možné platformy. Ale pořád se nemohu zbavit dojmu, že černobílé zobrazení s ditheringem v jemném rozlišení dodalo hře atmosféru, kterou jsem pak na jiných platformách nenašel. Prince of Persia – jak jsem se zmínil již dříve, jde o klasickou jedničku, ale v mnohem hezčím kabátě, kde je grafika převzatá prakticky z dvojky. Jen si nejsem jistý, jestli jsem jej nehrál také v odstínech šedi. Spectre byla zase kopií Battlezone, ale nemůžu říct, že špatná. O něco více se tam střílelo, ale vektorová grafika měla něco do sebe. Hru šlo navíc hrát po síti, ale nikdy jsme to nerozchodili, takže se mou první síťovkou stal později Doom ;). Hellcats over Pacific byl asi můj první letecký simulátor na úrovni. Jaké bylo moje zklamání při hraní na numerické klávesnici, že při pokusu o vzlétnutí je nutné naprosto nelogicky dvojku - tedy šipku dolů, pfff, drzost ;). Jistěže jsem předtím proháněl wireframe modely v Tomahawku na Didaktiku, ale v takto pěkné, barevné grafice, navíc velice rychlé a se spoustou efektů – to byly jedině Hellcats. A na závěr jsem si nechal to nejlepší. Iraq Attack. Hra s nepokrytým názvem, která se aktuálně vyjadřovala k událostem v Perském zálivu. O co šlo? Z boku viděný vrtulník ovládaný myší (na které jediné tlačítko stačí k palbě) letí ve čtyřech (nebo kolika) levelech a ničí irácké majetky, zbraně a lidi. První level je komplet nad mořem, kde sem tam sejmeme nějakou ropnou věž – protivníkem nám jsou vrtulníky a stíhačky. Druhý level je nad pouští, kde přibudou tanky s nepříjemně přesnou muškou, třetí level je v nějakém městě, které mi ovšem připomínalo New York. Tak jako tak – jde o velice palčivou hru a politicky nekorektní téma. Jenže to mi bylo v nějakých jedenácti letech celkem jedno – ta hra se skvěle hrála a byla zábavná! Bohužel – nedaří se mi na netu najít jediný obrázek pro ilustraci, vlastně krom krátké zmínky na nějak 1000 m Mac fóru jsem nenašel nic. Je to docela škoda, to jo. Takže Mac na hraní? Proč ne? ;)


Elegantní fitness s designovými prvky se vejde i do garsonky - Novinky.cz Novinky.czBydleníTipy a trendyElegantní fitness s designovými prvky se vejde i do garsonky 2. 2. 2010, 13:48 Zakomponovat malé domácí fitness do garsoniéry není nic lehkého. Vzhled mnoha cvičebních pomůcek může vizuálně rušit jinak hezky zařízený interiér, většina strojů má také příliš velké rozměry. Máme pro vás tipy na úsporné, ale působivé kousky, které zapadnou do každého elegantního obývacího pokoje. Designérka Lucie Koldová se za svůj návrh domácího fitness (Home fitness) dostala do nejužší nominace na Objev roku Czech Grand Designu. Navrhla třeba skříň, kterou je možné užít i jako žebřiny. Dalším návrhem z kolekce je stůl, který můžete užívat jako hrazdu a praktická geometrická skládací žíněnka s kubistickými prvky. Domácí fitness v jejím podání tak na první pohled nepoznáte, kovové prvky na skříni vypadají jako nevšední madla, která ale nijak neruší moderní dojem z interiéru. Home fitness je určeno pro ty, kdo rádi pracují a relaxují zároveň. Skvěle zapadne i do kanceláře stejně jako do pokoje všech žen, které si chtějí udržovat figuru. Zajímavou novinkou jsou i cvičební matrace Kymo sports. Okraje mohou mít i v provedení umělé kůže, takže jejich efektní vzhled vydrží dlouho. Tlumí hluk takže se hodí do všech místností kde je nežádoucí, aby vás bylo slyšet. Nejvhodnějším fitness strojem do malých prostorů je určitě mini Twist stepper, který přidává ke klasickému stepování pohyb do stran a je perfektní pro zpevnění boků a stehen. Pro shazování přebytečných kil oceníte i novinku v podobě skládacího běžeckého pásu. Velkou výhodou mini stepperu a skládacího běžícího pásu je, že je lehce zastrčíte pod pohovku nebo pod stůl a nikdo nepozná, že máte v obývacím pokoji důmyslně zařízenou tělocvičnu. Máte v interiéru zakomponovanou nějakou cvičební pomůcku? Celkem hlasovalo 534 čtenářů.


source: wikipedia

text: Atomová hmotnostní konstanta je rovna 1⁄12 klidové hmotnosti atomu C (uhlíku-12, tj. izotopu s 6 protony a 6 neutrony v jádře) v základním stavu a nevázaného chemickými vazbami. Dalton je hmotnostní jednotka mimo SI schválená pro používání s SI, která je svou velikostí rovna atomové hmotnostní konstantě. Stejné použití i velikost má atomová hmotnostní jednotka. Relativní atomová hmotnost respektive relativní molekulová hmotnost udávají, kolikrát je klidová hmotnost daného atomu či molekuly větší než atomová hmotnostní jednotka. V roce 2019 byly jednotky SI redefinovány. Tato změna se nedotkla definice atomové hmotnostní konstanty. Její hodnota se však v důsledku nových definic zpřesnila. Značení a hodnota Značka veličiny: mu Hodnota konstanty vyjádřená v jednotkách SI: mu = 1,660 539 066 60(50)×10−27 kg = (1,660 539 066 60 ±0,000 000 000 50)×10−27 kg (doporučená hodnota CODATA 2018, nejistota je uvedena jako odhad směrodatné odchylky, tedy 1σ). Oproti stavu před redefinicí jednotek SI se její přesnost zlepšila o řád díky fixaci hodnoty Avogadrovy konstanty a Planckovy konstanty. Hodnota konstanty je upřesňována na základě nových měření a korelací s měřením jiných konstant (tzv. adjustace) a publikována přibližně jednou za 4 roky. Dalton Dalton, značka Da, je hmotnostní jednotka mimo SI schválená pro používání s SI, která je svou velikostí rovna atomové hmotnostní konstantě. Používá se v chemii, fyzice, technice a biochemii zejména pro udávání hmotnosti jednotlivých atomů, molekul, iontů a podobně. Stejné použití má (unifikovaná) atomová hmotnostní jednotka, značka u. Jednotka dalton je běžně používána s předponami pro dekadické násobky a díly, na rozdíl od atomové hmostnostní jednotky. Někdy je pro Dalton chybně používána značka D, což je však podle norem značka pro dioptrii, jednotku optické mohutnosti). Používání jednotky Da souběžně s u bylo schváleno v roce 2004 organizacemi IUPAP a IUPAC. Uvádí ho též BIPM v příručce SI (oddíl 4.1), tabulce 7, a to na prvním místě, před „unified atomic mass unit“, stejně zní i společná norma ISO a IEC, řada ISO/IEC 80000, Quantities and units, i česká verze evropské normy EN ISO 80000-10:2019, tedy ČSN EN ISO 80000-10 (01 1300). 1 Da = 1 u Atomovou hmotnostní konstantu lze tedy jednoduše stanovit v jednotkách u, resp. Da: mu = 1 u = 1 Da Z toho je zřejmý převodní vztah k jednotce kilogram: 1 u = 1 Da = 1,660 539 066 60(50)×10−27 kg Převodní vztah k jednotce eV/c2: 1 u = 1 Da = 931,494 102 42(28)×106 eV/c2 Historická poznámka Před rokem 1961, kdy došlo k dohodě mezi organizacemi IUPAC a IUPAP a byla odsouhlasena shora uvedená definice atomové hmotnostní konstanty a z ní vycházející unifikované atomové hmotnostní jednotky, používali chemikové a fyzikové poněkud odlišné definice atomových hmotnostních konstant, resp. jednotek. Jejich hodnoty se proto lišily. Obě sice za základ užívaly atomy kyslíku, ale fyzikové konstantu vztahovali k izotopu kyslíku-16 (O), zatímco chemikové vycházeli z přírodní směsi nuklidů kyslíku. Příslušné atomové hmotnostní jednotky se označovaly značkou amu (z anglického atomic mass unit). Vztah k současné unifikované atomové hmotnostní jednotce, resp. daltonu je 1 u = 1 Da = 1,000 317 1 amu(fyz) = 1,000 042 amu(chem) Používání jednotek amu se od r. 1961 nedoporučuje. V současných normách se již neuvádí ani jako souběžně používaná zastaralá jednotka. Vzhledem k uvedené změně definice této konstanty i příslušné jednotky se pro upřesnění k jejímu dnešnímu názvu dodává slovo unifikovaná, je však přípustné ho vynechávat, neboť vzhledem k dlouhé době, kdy se jednotky amu nepoužívají, již nehrozí záměna. Biochemie Biochemický slovník uvádí „dalton, značka Da, angl. dalton, jednotka molekulové hmotnosti, nazvaná podle Johna Daltona. Má hodnotu jedné dvanáctiny hmotnosti uhlíku 12C, 1 Da = 1,66.10-27 kg. Voda tedy má molekulovou hmotnost 18 Da (molární hmotnost 18 g/mol a relativní molekulovou hmotnost 18). Jednotka Da (často se užívají násobky kDa, kilodalton), ač vůbec nezapadá do systému jednotek SI, je běžně používána pro vyjádření molekulové hmotnosti biomakromolekul.“ Poznámky Odkazy Reference Literatura ČSN EN ISO 80000-10 (01 1300). Veličiny a jednotky. Část 10, Atomová a jaderná fyzika. [Praha]: Česká agentura pro standardizaci, 2020. 51 s. Česká technická norma; ICS 01.060. Zpracovatel Jan Obdržálek. [Touto normou se nahrazuje ČSN EN ISO 80000-10 (01 1300) z března 2020.] Související články Molární hmotnostní konstanta Relativní atomová hmotnost Relativní molekulová hmotnost Atomová fyzika Fyzikální veličiny Fyzikální konstanty Jednotky hmotnosti Chemické veličiny


leda že byste změnil salooon šerife


text: Režisér festivalu Jeden svět přivítal dělnické aktivisty hajlováním 18. března 2009 Jako členové občanského sdružení Dělnická mládež jsme byli pozváni studentkou FAMU Apolenou Rychlíkovou, abychom v pondělí 16. března vystoupili na festivalu o lidských právech Jeden svět v Praze. Protože se nebráníme dialogu, který může obě strany obohatit, pozvání jsme přijali a domluvili jsme si se slečnou schůzku na Václavském náměstí u sochy patrona země. Po setkání a vzájemném představení nám začala Apolena Rychlíková pokládat na kameru nejrůznější otázky, na které jsme odpovídali. V polovině našeho interview nám bylo řečeno, že video materiál, který právě natáčíme, budeme moci zhlédnout druhý den na ČT2 v pořadu Střípky Jednoho světa 2009. To, že jsme nebyli předem upozorněni, že toto neoficiální setkání na Václavském náměstí odvysílá ČT, nám přijde značně neprofesionální, s největší pravděpodobností i účelové, přesto jsme v rozhovoru pokračovali. Před dvacátou hodinou se společně odebíráme do nedalekého Francouzského institutu, kde už několik dní probíhá festival Jeden svět. Projekce, na kterou jsme byli oficiálně pozvaní, se jmenuje Burianův den žen s Petrou Edelmannovou. Celé zpracování tohoto „dokumentu“ nebylo nijak zajímavé a bylo jen vidět co je Národní strana zač, když její předsedkyně nedokázala ani komentovat výroky svých členů na svých veřejných akcích a její postoj k nim. Ale nic z toho mě ani nepřekvapilo, jelikož to není žádné nové odhalení či zjištění o této straně. Překvapující a šokující bylo spíše to, v jakém duchu se celé akce nesla. Obecenstvo bylo naprosto jednostranné a tvůrci filmového záznamu Filip Remunda, Vít Klusák a Jan Burian hned z kraje po projekci pseudo-dokumentu veřejně prohlásili, že určitě objektivní nejsou a dali plně najevo své názory a postoje ke všem nacionalistům, ať už k těm skutečně opozičním nebo těm pro-systémovým, co si na ně jen hrají. Celá akce byla tedy jen jeden velký výsměch všemu pro-národnímu. Na místo objektivní diskuze na nějaké úrovni to byla jen pouhá fraška. Svědčily o tom i řeči tvůrců, jak ve svém cyklu o ženách byla předsedkyně Národní strany první žena, které nekoupili květinu. Na otázku proč tak neučinili měli autoři připraveny dvě verze odpovědi. První oficiální, že všechna květinářství byla na státní svátek 28. října zavřena. Druhou pravdivější, že jí prostě nechtěli žádnou koupit. Celé publikum z toho bylo unešené a jen dokázalo se souhlasem prskat smíchy. Lidé v sále působili jak fanaticky manipulovatelná masa proti-národní propagandou svých tří vůdců. U nezaujatého pozorovatele atmosféra v sále mohla evokovat některý z totalitních režimů. I přes můj pohled na tuto marginální tzv. národní stranu si myslím, že by bylo více než na místě kdyby její zástupce k takové diskuzi také přizvali. Jinak totiž opravdu působí jen jako skupina lidí co za zády pomlouvají každého, kdo nemá stejné názory jako oni. Plnohodnotná diskuze, ve které by je někdo mohl umlčet svými argumenty, je nezajímá. Raději se budou dusit smíchy nad ubohými vtípky. Celou dobu jsme si mysleli, že na festivalu vystoupíme i my a zfanatizované publikum nám bude klást otázky. To se ovšem kvůli špatné domluvě nestalo. Během přestávky před vysíláním druhého filmu byl s námi před sálem natočen rozhovor s režisérem Martinem Duškem pro pořad Střípky Jednoho světa 2009. Rozhovor byl ovšem z jeho strany veden také v celkem nepřátelském duchu. To ale nebylo nic překvapivého. Dušek je dle webu ČT autorem televizních reportáží a dokumentů pro multikulturní vysílání. Na první pohled bylo zřejmé zaujetí proti nám, proti lidem, co odmítají multi-kulturní vizi světa – nenávist zvítězila nad novinářskou profesionalitou. Když se nám představil tento multikulturní aktivista, slušně jsme mu podali ruku a také se představili, na což nám pan Dušek každému odpověděl „Heil Hitler!“. Režisér působil působil značně mimo realitu. Zdravil nás nacistickým pozdravem, měl skelný pohled, vrávoravou chůzi, zadrhával se (možná dlouze přemýšlel) a z jeho dechu byl cítit alkohol. Snad takoví nejsou všichni ti, co dne utváří české kulturní podvědomí. Naprosté znechucení, takový byl náš pocit z tohoto večera. Další znechucení přišlo posléze, když jsme zjistili, že sponzorem festivalu je i Ministerstvo kultury. Tzn. že ho financujeme ze svých daní, my všichni. Jeden svět a jím podobné tendenční a účelové projekty jsou ty, které my nepovažujeme za nic kulturního a přínosného pro společnost. Proti těmto a jím podobným projektům budeme my stát vždy v morální opozici. Lucie Šlégrová


Pikniková lněná deka Deluxe přírodní-antracitová 140x200 cm s koženým popruhem - Aesthetic | PICNICTIME.cz - vše pro piknik Pikniková lněná deka Deluxe přírodní-antracitová se vyznačuje perfektním zpracováním a kvalitním materiálem, z kterého je vyrobena. Na výrobu je použi... celý popis Pikniková lněná deka Deluxe přírodní-antracitová se vyznačuje perfektním zpracováním a kvalitním materiálem, z kterého je vyrobena. Na výrobu je použit kvalitní český len v pískové barvě v kombinaci s šedým lnem s akrilovým zátěrem. Celá deka je tak vyrobena ze 100% lnu a akrylový zátěr na spodní straně, zajišťuje voděodolnost. Tento zátěr chrání deku nejen proti vlhkosti, ale lněnou deku zpevňuje a zvyšuje její odolnost, tak že se nemusíte při pikniku obávat ostrých stébel trávy, kamínků a větviček.


source: CulturaX

text: Tomáš Zhoř: Nežijeme v době Václava Havla • Blogy Respektu Tomáš Zhoř: Nežijeme v době Václava Havla Blog | Tomáš Zhoř 13. 11. 2019 09:11 2 Minulost je minulost, to už bylo. Ale co bude? Blíží se nám významné výročí, 30 let. Nebudu se tady rozepisovat 30 let od čeho. Kdo to neví, měl by se nad sebou asi zamyslet. Vážím si toho výročí, vážím si všech, kteří se nebáli a děkuju. Děkuju, že můžu říkat, co si myslím (zatím?), děkuju, že můžu cestovat, studovat, poznávat ... Ale rozmohl se nám tady takový nešvar. Tomáš Zhoř, zastupitel Brno-sever (ODS) Poslední dobou kolem sebe vidím stále častěji, a především od odpůrců Andreje Babiše, jak se začínáme obracet k minulosti, utápět se v událostech, které se už staly, žít v nich a rozebírat, co to znamená pro dnešní dobu. Kolikrát někteří politici až vzývají staré časy, vyvolávají staré emoce a vytahují strašáky ze starých dob, jako by se do nich chtěli mermomocí vrátit a znovu zažít ten opojný pocit vítězství na náměstí, sounáležitosti a naděje, že bude konečně dobře. Taky je to lehčí, než se postavit současným výzvám, než dát jasnou vizi a směr v nejistém světě. Kdy lidé začínají s nostalgií vzpomínat na staré časy? Buď je to, když odpočívají a nemají co na práci, nebo když se cítí ztracení v současnosti a nedokáží vzít budoucnost do svých rukou. Nemyslím si, že je na tom naše republika tak dobře, že může odpočívat a jen přemítat nad tím, co bylo. Nežijeme v době Václava Havla, nežijeme díky bohu v době normalizace, nežijeme ani v časech Masaryka. Žijeme tady a teď. Máme dost aktuálních problémů, které je potřeba vyřešit. Bydlení je úchylně drahý. Cesty, po kterých jezdíme, jsou pořád hrozný. Sledujeme nekončící zával byrokracie a stále narůstající počet úředníků, státu. Státu, který po nás pořád něco chce a místo toho, aby nám dával podporu a prostor, tak dělá opak. Dává prostor a podporu jen těm pár lidem, kteří jsou nahoře, kteří často rezignují na to, že můžou něco změnit. A že je toho potřeba změnit! Bydlení – zlevnit. Cesty – opravit a postavit. Stát – zjednodušit, nechat lidi dýchat. Školství – restartovat pro 22. století. To jsou cíle současnosti. A je jich samozřejmě mnohem víc. A my jich všech můžeme dosáhnout. Tak se neutápějme v minulosti. Dívejme se hrdě před sebe a dojdeme tam, kam chceme. Nebojme se budoucnosti, bude skvělá! Jen každá cesta k úspěchu vede přes neúspěchy a slepé uličky. To naši republiku přece ale nezastaví. Je to výzva. Republika jsme my a budoucnost je v našich rukách! #Rostemespolu @tomaszhor Brno Budoucnost Česko listopad Politika Společnost Výběr Respektu NEMLUV O TOM... NIKDY NEVÍŠ, KDO POSLOUCHÁ Tomáš Zhoř, 7. 11. 2019 Dokáže se mladý kluk prosadit v politice? Student, zastupitel za ODS v MČ Brno-sever a člen Oblastní rady ODS Brno-město. Už je na čase, aby se ukázala i naše generace.