text: 5. leden je pátý den roku podle gregoriánského kalendáře. Do konce roku zbývá 360 dní (361 v přestupném roce). Svátek má Dalimil a Dalimila. Události Česko 1279 – Tobiáš z Bechyně je stvrzen do funkce pražského biskupa olomouckým biskupem Brunem ze Schauenburku. 1887 – První veřejné použití lyží v Česku. Josef Rössler-Ořovský sjel na lyžích Václavské náměstí. 1912 – V Obecním domě v Praze byla otevřena koncertem České filharmonie s Václavem Talichem Smetanova síň 1923 – Na ministra financí Aloise Rašína byl v Žitné ulici v Praze spáchán atentát, na jehož následky dne 18. února 1923 zemřel. 1948 – Město Zlaté Hory na Jesenicku získalo svůj dnešní název. Do té doby se nazývalo Cukmantl. 1968 – Pražské jaro 1968: Prvním tajemníkem KSČ byl místo Antonína Novotného zvolen Alexander Dubček. Svět 69 – Marcus Salvius Otho se provolal římským císařem. 1066 – Harold II. Godwinson se po smrti Eduarda III. prohlásil anglickým králem, a to i přesto, že předtím údajně uznal za následníka trůnu normandského vévodu Viléma Dobyvatele. 1355 – Karel IV. byl v Miláně korunován lombardským králem. 1438 – Papež Evžen IV. stěhuje koncil z Basileje do Ferrary. 1463 – Básník François Villon je pro zabití odsouzen k desetiletému vyhnanství z Paříže. 1477 – V bitvě u Nancy mezi vojsky Burgunďanů a Švýcarů zahynulo přes 7000 vojáků včetně burgundského vévody Karla Smělého 1500 – Vojska Ludovica Sforzy dobyla zpátky Milán. 1554 – Město Eindhoven v Holandsku lehlo z větší části popelem. 1875 – V Paříži byla otevřena Opéra Garnier, jeden ze dvou operních domů francouzské metropole. 1904 – Japonsko přerušilo diplomatické styky s Ruskem a stáhlo své diplomaty ze země. 1914 – Ford Motor Company v USA zavedl osmihodinovou pracovní dobu. 1919 – Do Minsku vstoupila Rudá armáda a běloruská vláda odešla do exilu; konec nezávislosti Běloruska. 1933 – V San Franciscu byla zahájena stavba Golden Gate Bridge. 1949 – Americký prezident Harry S. Truman představil sociální program Fair Deal. 1953 – V pařížském divadle Théâtre de Babylone byla poprvé uvedena hra Samuela Becketta Čekání na Godota. 1957 – Byla obnovena Čečensko-ingušská ASSR. 1969 – Odstartovala sovětská sonda Veněra 5. Narození Automatický abecedně řazený seznam viz :Kategorie:Narození 5. ledna Česko 1615 – Kryštof Bernard Skrbenský z Hříště, slezský šlechtic († 13. března 1686) 1782 – Anton Renner, kanovník kapituly u sv. Štěpána v Litoměřicích († 21. května 1838) 1834 – Alois Funke, český politik německé národnosti († 23. ledna 1911) 1837 – Jan Drozd, starosta Svatováclavské záložny († 23. září 1910) 1839 – Gottfried Lindauer, novozélandský malíř českého původu († 13. června 1926) 1848 – Adolf Krössing, operní pěvec, tenorista († 28. ledna 1933) 1853 – Ferdinand Hotový, opat kláštera v Nové Říši († 1. května 1928) 1855 – Quido Bělský, architekt († 20. srpna 1909) 1868 – Eduard Tregler, varhaník, hudební skladatel a pedagog († 6. srpna 1932) 1872 – Otakar Mařák, operní pěvec († 2. července 1939) 1875 – Josef Schweichhart, československý politik německé národnosti († 28. února 1952) 1878 Václav Košek, odborový předák a poslanec († 27. února 1943) Antonín Vahala, zvěrolékař a politik († 20. února 1955) 1882 – František Němec, sochař († 10. března 1918) 1884 – Lucie Klímová, malířka a zpěvačka († 6. října 1961) 1885 – Bedřich Jerie, evangelický farář a spisovatel († 27. října 1965) 1887 – Oldřich Blažíček, akademický malíř, představitel moderní krajinomalby († 3. května 1953) 1892 – Hans Jelen, právník a hudební skladatel († 1. dubna 1977) 1894 – Jaroslava Vondráčková, textilní výtvarnice a spisovatelka († 10. března 1986) 1899 – Alois Moravec, malíř, grafik, ilustrátor a pedagog († 6. března 1987) 1901 – František Faltus, profesor ČVUT v oboru ocelových konstrukcí († 6. října 1989) 1914 – Jan Březina, polární letec, oběť komunismu († 16. srpna 1938) 1921 – Jiří Tlustý, profesor UF v oboru přesné a výkonné obráběcí stroje († 20. října 2002) 1922 – Alois Grebeníček, komunistický vyšetřovatel († 27. července 2003) 1931 – Alfred Brendel, rakousko-britský klavírista 1932 – Pavel Novák, jazykovědec, fonetik a albanista († 14. března 2007) 1939 – Jaroslav Walter, hokejista a hokejový trenér († 20. června 2014) 1942 – Pavel Wohl, hokejový reprezentant 1945 – Benjamin Fragner, historik architektury 1948 – František Lobkowicz, první biskup ostravsko-opavský († 17. února 2022) 1949 – Hana Kofránková, režisérka a pedagožka 1952 – Jiří Wolf, politický vězeň, antikomunista, autor pohádkových knih 1953 – Oldřich Bubeníček, novinář a komunistický politik 1954 – Vítězslav Ďuriš, hokejista 1955 – Zdeněk Němeček, hudebník 1958 – Jiří Hrdina, hokejista 1985 – Marek Kvapil, hokejista 1987 Petr Janda, fotbalista Alexander Salák, hokejový brankář 1989 – Jiří Orság, vzpěrač 1990 – Jiří Král, youtuber Svět 1209 – Richard Cornwallský, římský král († 2. dubna 1272) 1425 – Jindřich IV. Kastilský, kastilský král († 11. prosince 1474) 1548 – Francisco Suárez, španělský teolog († 25. září 1617) 1587 – Sü Sia-kche, čínský spisovatel a geograf († 8. března 1641) 1589 – Ivan Gundulić, dubrovnický básník († 10. prosince 1638) 1592 – Šáhdžahán, císař Mughalské říše († 22. ledna 1666) 1614 – Leopold I. Vilém Habsburský, nejmladší syn císaře Ferdinanda II. († 20. listopadu 1662) 1679 – Pietro Filippo Scarlatti, italský barokní skladatel († 22. února 1750) 1759 – Jacques Cathelineau, francouzský roajalistický generál († 11. července 1793) 1762 – Constanze Mozartová, manželka W. A. Mozarta († 6. března 1842) 1767 Jean-Baptiste Say, francouzský ekonom, novinář a podnikatel († 14. listopadu 1832) Anne-Louis Girodet-Trioson, francouzský malíř († 9. prosince 1824) 1782 – Robert Morrison, britský protestantský misionář v Číně († 1. srpna 1834) 1825 – Karl von Pusswald, předlitavský státní úředník a politik († 22. května 1895) 1828 – Stephan von Jovanovič, rakouský vojenský velitel († 8. prosince 1885) 1838 – Camille Jordan, francouzský matematik († 22. ledna 1922) 1845 Vasilij Ivanovič Němirovič-Dančenko, ruský spisovatel a žurnalista († 18. září 1936) Maria Consiglia Addatis, italská řeholnice († 11. ledna 1900) 1846 Rudolf Christoph Eucken, německý filosof († 15. září 1926) Mariam Baouardy, řeckokatolická řeholnice († 26. srpna 1878) 1855 – King Camp Gillette, americký podnikatel († 9. července 1932) 1860 – Pavel Kurlov, ruský generál a politik († 20. června 1923) 1876 – Konrad Adenauer, německý kancléř († 19. dubna 1967) 1877 – Fedor Houdek, slovenský a československý národohospodář, politik, poslanec a ministr československé vlády († 26. února 1953) 1883 – Döme Sztójay, maďarský generál a politik srbského původu († 22. srpna 1946) 1886 – Markus Reiner, izraelský vědec, odborník v oblasti reologie († 25. dubna 1976) 1893 – Michał Karaszewicz-Tokarzewski, polský generál († 22. května 1964) 1900 – Yves Tanguy, francouzský surrealistický malíř († 15. ledna 1955) 1906 – Kathleen Kenyon, britská archeoložka († 24. srpna 1978) 1909 Stephen Cole Kleene, americký matematik a logik († 25. ledna 1994) Ileana Rumunská, princezna rumunská († 21. ledna 1991) 1910 Jack Lovelock, novozélandský olympijský vítěz v běhu na 1500m z roku 1936 († 28. prosince 1949) Štefan Luby, slovenský právník († 10. října 1976) 1913 – Pierre Veuillot, pařížský arcibiskup († 14. února 1968) 1914 – Brunó Ferenc Straub, maďarský biochemik a prezident Maďarska († 15. února 1996) 1917 Adolfo Consolini, italský olympijský vítěz a hodu diskem († 20. prosince 1969) Wieland Wagner, operní režisér a scénograf († 17. října 1966) 1920 – Arturo Benedetti Michelangeli, italský klavírista († 12. června 1995) 1921 Jean Lucemburský, velkovévoda lucemburský Friedrich Dürrenmatt, švýcarský dramatik († 14. prosince 1990) 1923 Sam Phillips, americký hudební producent († 30. července 2003) Aharon Amir, izraelský spisovatel, překladatel a básník († 28. února 2008) 1926 – Veikko Karvonen, finský atlet, bronzový maratonec z olympijských her v roce 1956 († 1. srpna 2007) 1927 – Dieter Henrich, německý filosof 1928 Walter Mondale, americký státník († 19. dubna 2021) Zulfikár Alí Bhutto, pákistánský prezident († 4. dubna 1979) Sultán ibn Abd al-Azíz, sauodskoarabský korunní princ, první vicepremiér, ministr obrany († 22. října 2011) 1929 – Walter Brandmüller, německý kardinál 1930 – Edward Givens, americký astronaut († 6. června 1967) 1931 Dizzy Reece, jamajský trumpetista Walt Davis, americký olympijský vítěz ve skoku do výšky Robert Duvall, americký herec a režisér 1932 Umberto Eco, italský semiolog, filosof a spisovatel († 19. února 2016) Raisa Gorbačovová, ruská socioložka, manželka Michaila Gorbačova († 20. září 1999) 1934 Jorge Camacho, kubánský malíř († 30. března 2011) Phil Ramone, americký hudební producent a hudební skladatel. († 30. března 2013) 1935 Forugh Farrokhzad, íránská básnířka a filmová režisérka († 13. února 1967) Chuck Flores, americký jazzový bubeník 1938 Juan Carlos I., španělský král z rodu Bourbonů Ngũgĩ wa Thiong'o, keňský spisovatel 1940 – Veikko Kankkonen, finský skokan na lyžích 1941 – Hajao Mijazaki, japonský animátor 1942 Maurizio Pollini, italský klavírista Giorgi Arsenišvili, gruzínský vědec a politik († 17. listopadu 2010) 1943 – Reinhold Kaiser, německý historik 1946 – Diane Keatonová, americká herečka 1947 – Kathrine Switzerová, americká spisovatelka, maratonská běžkyně 1950 Chris Stein, americký punk rockový kytarista Krzysztof Wielicki, polský horolezec 1953 Mike Rann, premiér Jižní Austrálie George Tenet, ředitel CIA 1954 – László Krasznahorkai, maďarský spisovatel 1956 – Frank-Walter Steinmeier, prezident Německa 1957 – Maartin Allcock, britský multiinstrumentalista 1958 – Ion Draica, rumunský reprezentant v zápase, olympijský vítěz 1965 – Patrik Sjöberg, švédský atlet, skokan do výšky 1968 – DJ BoBo, vlastním jménem Peter René Baumann, švýcarský DJ, popový hudebník, zpěvák a tanečník 1969 – Marilyn Manson, americký zpěvák 1976 – Diego Tristán, španělský fotbalista 1978 Franck Montagny, francouzský motorový závodník January Jones, americká herečka 1979 Kyle Calder, kanadský hokejista Giuseppe Gibilisco, italský atlet 1980 – Santiago Ventura, španělský tenista 1982 – Janica Kostelićová, chorvatská sjezdařka 1986 – Deepika Padukone, indická herečka a modelka 1988 – Nikola Kalinić, chorvatský fotbalista 1989 – Krisztián Németh, maďarský fotbalista 1992 – Suki Waterhouse, anglická herečka a modelka 1993 – Jolanda Neffová, švýcarská cyklistka 1994 – Zemgus Girgensons, lotyšský hokejista 1996 – Max Baldry, anglický herec 2001 – Mychajlo Mudryk, ukrajinský fotbalista Úmrtí Automatický abecedně řazený seznam viz :Kategorie:Úmrtí 5. ledna Česko 1113 – Oldřich Brněnský, brněnský a znojemský údělný kníže (* 11. století) 1316 – Jan z Vartemberka, za vlády krále Jindřicha Korutanského nejvyšší číšník Českého království (* 13. století) 1343 – Jan z Dražic, biskup pražský (* kolem 1260) 1590 – Adam z Ditrichštejna, rakouský šlechtic a zakladatel moravské větve Ditrichštejnů (* 9. října 1527) 1773 – Jan Adam Gallina, hudební skladatel (* 13. prosince 1724) 1842 – Jiří Opočenský, kazatel a spisovatel (* 21. ledna 1781) 1858 – Josef Václav Radecký z Radče, šlechtic a rakouský maršál (* 2. listopadu 1766) 1860 – sv. Jan Nepomuk Neumann, katolický misionář, 4. biskup Filadelfie (* 28. března 1811) 1864 – Vincenc Furch, básník a dramatik (* 8. srpna 1817) 1886 – Emanuel Pippich, právník a kulturní činitel (* 24. září 1812) 1891 – Pavel Švanda ze Semčic, režisér, dramaturg, spisovatel a divadelní ředitel (* 27. listopadu 1825) 1908 Karel Schicho, malíř (* 17. ledna 1834) Vojtěch Lešetický, učitel a básník (* 24. dubna 1830) 1920 – Prokop Sedlák, poslanec Českého zemského sněmu (* 2. srpna 1838) 1927 – Jaroslav Poláček, fotbalový reprezentant (* 5. dubna 1905) 1938 – Karel Baxa, primátor Prahy, předseda Ústavního soudu (* 24. června 1862) 1944 – František Bílek, sochař a legionář (* 27. dubna 1889) 1952 – Vladimír Fajnor, čs. ministr spravedlnosti (* 23. října 1875) 1955 – Jan Volný, jazykovědec (* 12. září 1886) 1957 Oldřich Duras, šachista, první český mezinárodní velmistr (* 30. října 1882) Bohumír Cigánek, biskup Církve československé (husitské) (* 11. září 1874) 1974 – Felix Vodička, literární historik (* 11. dubna 1909) 1981 – Jana Krejcarová, básnířka a prozaička (* 14. srpna 1928) 1988 – Bohuslav Ilek, literární vědec a překladatel (* 9. dubna 1902) 1990 – Jaroslav Rössler, avantgardní fotograf (* 25. května 1902) 1994 – Eliška Junková, automobilová závodnice (* 16. listopadu 1900) 1996 – Václav David, ministr zahraničních věcí Československa (* 23. září 1910) 1999 – Jarmila Nygrýnová, atletka, skokanka do dálky (* 15. února 1953) 2001 – Milan Hlavsa, baskytarista a hudebník (* 6. března 1951) 2006 – Barbara Krzemieńska, historička polského původu (* 18. února 1930) 2008 – Ludvík Horký, kněz, administrátor brněnské diecéze (* 15. září 1913) 2009 – Jiří Šindelář, baskytarista a člen skupiny Katapult (* 3. ledna 1949) 2014 – Josip Kleczek, astronom (* 22. února 1923) 2019 – Milan Jankovič, literární vědec (* 1. září 1929) Svět 1066 – Eduard III. Vyznavač, anglický král (* asi 1004) 1477 – Karel Smělý, vévoda burgundský (* 10. listopadu 1433) 1524 – Marko Marulić, chorvatský spisovatel (* 18. srpna 1450) 1527 – Felix Manz, jeden z prvních novokřtěnců (* 1498) 1547 – Albrecht VII. Meklenburský, meklenburský vévoda (* 25. července 1486) 1578 – Giulio Clovio, italský malíř miniatur a iluminátor rukopisů (* 1498) 1589 – Kateřina Medicejská, francouzská královna, manželka krále Jindřicha II. (* 13. dubna 1519) 1740 – Antonio Lotti, italský hudební skladatel (* 1667) 1753 – Ondřej Jakub z Ditrichštejna, salcburský arcibiskup (* 27. května 1689) 1762 – Alžběta Petrovna, ruská carevna (* 29. prosince 1709) 1776 – Philipp Ludwig Statius Müller, německý teolog a zoolog (* 25. dubna 1725) 1795 – Filip Gotthard Schaffgotsch, slezský kněz, vratislavský biskup (* 3. července 1715) 1813 – Alexander Fraser Tytler, britský právník, spisovatel a historik (* 15. října 1747) 1818 – Marcello Bacciarelli, italský malíř působící v Polsku (* 16. února 1731) 1827 – Bedřich August Hannoverský, britský a německý princ (* 16. srpna 1763) 1841 – Jean-Pierre Vaucher, švýcarský botanik a teolog (* 27. dubna 1763) 1848 – Ferdinando Orlandi, italský hudební skladatel a pedagog (* 7. října 1774) 1852 – Gabriel Ferry, francouzský spisovatel (* 29. listopadu 1809) 1856 – Pierre Jean David d'Angers, francouzský sochař (* 12. března 1788) 1885 Adolf Auersperg, ministerský předseda Předlitavska (* 21. července 1821) Peter Christen Asbjørnsen, norský spisovatel (* 15. ledna 1812) 1888 – Henri Herz, francouzský klavírista, hudební skladatel (* 6. ledna 1803) 1890 Maria Repetto, italská řeholnice, blahoslavená katolické církve (* 1. listopadu 1807) Angelo Quaglio, německý scénický výtvarník (* 13. prosince 1829) 1891 – Emma Abbottová, americká sopranistka (* 9. prosince 1850) 1896 – James Wallace Black, americký fotograf (* 10. února 1825) 1910 – Léon Walras, francouzský matematický ekonom (* 16. prosince 1834) 1913 – Lewis Swift, americký astronom (* 29. února 1820) 1922 – Ernest Henry Shackleton, polární badatel irského původu (* 15. února 1874) 1929 – Nikolaj Nikolajevič Romanov, velkokníže ruský, nejvyšší velitel armády (* 18. listopadu 1856) 1933 – Calvin Coolidge, 30. prezident USA (* 4. července 1872) 1936 – Ramón María del Valle-Inclán, španělský spisovatel (* 28. října 1866) 1941 – Amy Johnsonová, anglická pilotka (* 1. července 1903) 1943 George Washington Carver, americký botanik a vynálezce, časopisem Time nazvaný "Černý Leonardo" (* 1864) Bedřich Homola, český generál, legionář (* 2. června 1887) 1950 – John Rabe, předseda výboru Nankingské bezpečné zóny (* 23. listopadu 1882) 1951 – Andrej Platonov, ruský spisovatel (* 1. září 1899) 1952 – Walter Bertsch, ministr práce a hospodářství Protektorátu Čechy a Morava (* 4. ledna 1900) 1956 – Mistinguett, francouzská herečka (* 4. dubna 1875) 1960 – Francisco Sabaté Llopart, katalánský anarchista (* 30. března 1915) 1970 Roberto Gerhard, katalánský hudební skladatel (* 25. září 1896) Max Born, německý fyzik, nositel Nobelovy ceny (* 1882) 1976 – Hamit Kaplan, turecký zápasník, olympijský vítěz v těžké váze (* 20. září 1934) 1979 Charles Mingus, americký jazzový kontrabasista a skladatel (* 22. dubna 1922) Halldór Stefánsson, islandský spisovatel (* 1. prosince 1892) 1981 – Harold Urey, americký fyzikální chemik, Nobelova cena za chemii 1934 (* 29. dubna 1893) 1986 Radovan Zogović, černohorský básník a politik (* 19. srpna 1907) Ilmari Salminen, finský olympijský vítěz v běhu na 10 km v roce 1936 (* 21. září 1902) 1987 – Margaret Laurenceová, kanadská spisovatelka (* 18. července 1926) 1990 – Genrich Sidorenkov, sovětský reprezentační hokejový obránce (* 11. srpna 1931) 1991 – Tõnis Kint, předseda estonské exilové vlády (* 17. srpna 1896) 1993 – Vojtěch Budinský-Krička, slovenský archeolog (* 24. července 1903) 1994 – Jean-Marie Maury, vatikánský diplomat a 106. arcibiskup remešský (* 22. května 1907) 1997 – Bertil, švédský princ (* 28. února 1912) 1998 – Sonny Bono, americký zpěvák a producent (* 16. února 1935) 2000 – Pavel Bunčák, slovenský básník a literární vědec (* 4. března 1915) 2001 – Elizabeth Anscombe, britská katolická filosofka (* 18. března 1919) 2004 John Guerin, americký bubeník (* 31. října 1939) Charles Dumas, americký atlet, olympijský vítěz ve skoku do výšky (* 12. února 1937) 2009 – Adolf Merckle, německý podnikatel (* 18. března 1934) 2012 Hikaru Hajaši, japonský klavírista a hudební skladatel (* 22. října 1931) Selwyn Baptiste, původem trinidadský hudebník a organizátor karnevalů (* 10. července 1936) 2013 – Ann-Britt Leymanová, švédská atletka, sprinterka a skokanka do dálky (* 10. června 1922) 2014 – Eusébio, portugalský fotbalista (* 25. ledna 1942) 2018 – Marián Labuda, slovenský herec a bavič (* 28. října 1944) 2021 – Colin Bell, anglický fotbalista (* 26. února 1946) 2022 Olga Szabóová-Orbánová, rumunská sportovní šermířka (* 9. října 1938) Enrico Berti, italský filosof (* 3. listopadu 1935) 2023 – Ernesto Castano, italský fotbalista (* 2. května 1939) Svátky Česko Dalimil, Dalimír, Dalimíra Amáta Teofan, Theofan Svět Slovensko: Andrea, Artur Anglie: Glastonbury Thorn Day Katolický kalendář Svatý Telesforus – osmý papež katolické církve Jan Nepomuk Neumann Blahoslavená Veronika Barone (1857–1878) Pranostiky Česko Jaká povětrnost panuje na den svatého Telesfora, tak bude v prosinci. Externí odkazy Lednové dny


10. 7. 2009 Prototype - jiný pohled Armáda to posrala. Už zase. Vždycky, když si tihle inteligenti začnou hrát s něčím, co by jim mohlo dát převahu nad nepřítelem, většinou se to obrátí proti nim a umřou celé zástupy lidí, které by měla chránit. Tentokrát je na pořadu dne genetika. Umělci z řad US Army vypustili do New Yorku virus, který mutuje lidi na skoro-zombie a hrozí nakazit celý svět. Hlavní hrdina Alex Mercer si toho sice moc nepamatuje, ale když vám z rukou vyrostou obrovské pařáty, nebo čepele a zcela přirozeně skáčete 12 metrů do výšky i méně inteligentní jedince napadne, že se možná něco stalo. Což ho pochopitelně dost naštve a tak se vydává na cestu za záchranou světa a vlastní minulosti, plnou potoků krve, snědených lidí a opravdu velkých možností destrukce čehokoliv živého co se mu připlete do cesty. Příběh v této hře je vyprávěn animacemi, které jsou koláží filmových záběrů, CGI a statických obrázků. Je to zvláštní, ale velmi dobře to působí a hlavně – funguje to. To ale není až tak důležité, protože spousta lidí se na něj vybodne. Tohle je totiž hra o radosti z ničení! Ti, pro které je hlavním zdrojem zábavy v GTA udělat bordel a pak se řezat s policií dokud to jde, můžou přestat číst dál a rovnou hru objednávat. To co můžete vyvádět tady totiž žádná sandbox hra ještě nenabídla. Plynule běhání po mrakodrapech, plachtění vzduchem, rozsekávaní, drcení, zapalování civilistů i armády, házení aut po hlídkujících hel 1000 ikoptérách, krádež tanku a následná spanilá jízda ucpanými ulicemi (lidi tečou z oken), pojídaní lidí (doplňují život), znásilňování ...ehm, promiňte, nechal jsem se unést . Zkrátka si hráč připadá jako rozzlobený Bůh, kterému není dobré lézt do cesty. Troufám si tvrdit, že i Cole z podobné hry inFamous, by s touto mašinou na zabíjení přežil jen pár sekund. Kratos souhlasně pokyvuje hlavou a jedeme dál. A jak se to vlastně hraje? Překvapivě dobře a pohodově. Po úvodním rozkoukávání se to pomalu rozjíždí, rozumnou měrou se rozšiřují možnosti. Předně hráč není obtěžován častým neduhem sanbox her – někam se 5 minut přesunujete, tam ihned zemřete, nebo zkazíte úkol a..všechno znovu. To naštěstí tvůrci eliminovali jednak rozumnou velikostí herního pole (Central Park a přilehlé okolí Manhattanu), druhak vás po splnění mise sami přesunou maximálně dva bloky k bodu, odkud lze brát další úkoly. Nejdůležitější spojkou je především Alexova sestra a její notebook. Však také po ní armáda zběsile pátrá i pomocí genových pátračů a několik misí se odehrává čistě na utajení její polohy. Vtipné je, že občas na hráče vyskočí v levém rohu tabulka, která ukazuje, jaké škody jste armádě způsobili (ke konci hry klidně několik bilionů dolarů) a kolik lidí to odneslo (často několik set za misi). Kromě poměrně různorodých tzv. základních misí jsou tu i vedlejší nepovinné. Většinou jde o časově omezené úkoly, například proběhnout určitou oblast, nebo zničit co nejvíce neustále nabíhajících vojáků ďábelského generála a jeho přisluhovačů. Odměnou jsou jakési zkušenostní body, za které lze pořídit vylepšení, kterých je velké množství (vývojáři sami uvádějí okolo 150 různých featur) a prakticky každou schopnost lze několikrát upgradovat. K tomu je určeno speciální menu, kde je vše přehledně rozděleno podle druhu a použití. Ke každé schopnosti je zde dán příklad využití, i kombinace tlačítek, jde vidět, že tady někdo odvedl dobrou práci. Na přehledné mapě jsou vyznačeny veškeré mise, oblasti zamoření a vojenské základny. Ty občas musíte infiltrovat, protože se v nich pohybují odborníci, kteří prošli výcvikem. K čemu že to? Inu, na to aby Alex mohl řídit tank a později i pilotovat vrtulník musí do sebe absorbovat geny někoho, kdo to umí. Po „sežrání“ vojáka následuje opět pěkně udělaná animačka, která zkráceně nastiňuje armádní výcvik. Základnu buď můžete infiltrovat v podobě vojáka, nebo, což hra kladně ohodnotí bodíky, můžete jít berserk a vyhladit celou vojenskou základnu, včetně uklízeček, nástěnkáře a zelených mozků co v restroomech hrají na Ps3. Zpracování celého města je takové průměrné a lze s klidem přiznat, ze inFamous je na tom o dost lépe. Na druhou stranu mi přišly ulice podstatně zalidněnější, není výjimkou, že před vaším řáděním prchají celé davy lidí. To samé by se dalo říci o autech, která vypadají opět jednodušeji a takové GTA 4 je proti tomu úplné Gran Turismo 5 (až se ho za par let dočkáme). Je to zřejmě daň za plynulost, protože i když kolem umíraly davy, bouchaly tanky a padaly helikoptéry, nezaznamenal jsem jediný pokles frameratu. Animace Alexe nejsou špatné a pohyby na sebe poměrně dobře navazují, ale vojáci, mutanti a obyvatelstvo opět patří k průměru. Hudba je příjemně zneklidňující a mění se podle situace, když je klid jen tak zlověstně brumlá, jakmile přiletí vrtulníky, nebo vás na střeše překvapí mutanti pořádně se rozehřmí. Nejde o špičku, která vyjde samostatně na cd, ale ke hře rozhodně sedí. Zvuky jsou poměrně mdlé a zasloužily by rozhodně více péče. Namluvení hlavních postav je na přijatelné úrovni, ale znáte to i z filmů – vše je jak 1000 oby tak jak má, ale na to aby to bylo hodno zapamatování je to málo. Nicméně.. je to ok. A je tu verdikt : Přes průměrné zpracování, jde o hodně povedenou, rychle odsípající hru, zaměřenou čistě na singleplayer zážitky. Ty jsou však zvláště pro milovníky destrukce velmi dobré, někdy se může dostavit až euforie z dobře provedeného a plynulého masakru. Ideální na odreagovaní před spaním, kdy nechcete nic řešit, tak prostě za 20 minut rozflákáte půlku města a jdete si lehnout s pocitem dobře odvedené práce. Být ještě o fous lepší, mohlo by jít o titul o kterém se bude ještě dlouho mluvit, ale dnes hra buď má všechny aspekty, nebo ne a na pomyslný vrchol to prostě nestačí. Objektivně - 7/10. P.S.: Milovníci masakrů si mohou připočíst libovolný počet bodů, protože něco takového tu delší dobu nebude. 10 komentářů: - Anonymní10. července 2009 12:26 nudaOdpovědětVymazat - Anonymní10. července 2009 12:46 OFFTopix: http://battletech.catalystgamelabs.com/2009/07/09/mechwarrior-to-be-distributed-free-on-battletech-com/ rohstolaOdpovědětVymazat Heh, Dave , co jineho by jsi s tim mel delat, nez precist ? ;)OdpovědětVymazat No takovej komplexní text - to nebylo jen tak na přečtení jsem myslil ;).OdpovědětVymazat Nee, to bylo k precteni.OdpovědětVymazat Jinak bych ti to narovinu napsal, kdybych s tim 1000 mel jine plany. Ale coz... Jenom pro neinformované trotly a jinou havěť: Schválně hoďte bilion do slovníku. Já jen, že to je dost zavádějící :)OdpovědětVymazat Jinak super hra, nic moc ve svý podstatě, ale suprově se hraje :) - Anonymní11. července 2009 8:02 Wow. Asi jsem z jiné planety, ale vy tu máte objektivní recenze? :D delosombresOdpovědětVymazat Hlavne, to je takovy trik. Na nektere ctenare pusobi sluvko objektivni, stejne jako rudy prapor na byka ;)OdpovědětVymazat - Anonymní13. července 2009 12:48 To byl jen trik? Tak to jste mě dostali. Btw, rudý prapor nesnáším a ani 1000 nemusím být býk. :DOdpovědětVymazat


source: CulturaX

text: Lesní školka "V údolí" | donitra.cz Home › Kurzy › Lesní školka "V údolí" Lesní školka "V údolí" Transformační prožitkový workshop Dotkni se svého vnitřního ohně V rámci workshopu budete mít možnost zažít jedinečný transformační zážitek v podobě FireWalku a posilující dílny (empoverement workshop). Workshopem vás provedou Martin Konečný (psycholog a certifikovaný instruktor firewalkingu by F.I.R.E.) a Mates Hálek (pedagog specializující se na zážitkové programy). Lektoři se dlouhodobě věnují práci s lidmi a zaměřují se na prožitkové a alternativní cesty osobního rozvoje. Více o firewalkingu na: www.prechodohne.cz


Jihlava je zaostalá jako města v Mongolsku! – G.cz Jste zdeDomů Jihlava je zaostalá jako města v Mongolsku!Tenhle příběh je jen těžko uvěřitelný – na Vysočině fungují věci stejně jako před sto lety v Ulánbátaru. Tedy nefungují. A "duševně nemocný" šíbr, který by měl sedět za mřížemi, se nám ještě drze směje do ksichtu. publikováno 09.04.2014 - 20:03Ivan Brezina„Svět patří těm, co se neposerou.“ Sdílet Diskuze Vracím se z reportáže v Jihlavě. Autobusové nádraží, provozované firmou ICOM Transport, a. s. tam mají asi deset minut pěšky od centra. V kapse mi cinká posledních pár drobných, ale v peněžence mám tři bankomatové karty. "Můžu platit kartou?" ptám se paní za okénkem. "Ne, u nás to nejde," povídá. "Fajn, tak kde tu máte bankomat?" Paní mi vysvětluje, že pro peníze musím do centra. Autobus mi přitom odjíždí za deset minut. Odjede tedy beze mně... Firma ICOM Transport o sobě na webu píše, že se "během deseti let stala jedním z největších a nejmodernějších dopravních uskupení Evropy s využitím vlastní moderní techniky". Tak to teda pěkně kecá. Kdyby to totiž byla pravda, paní za okýnkem by měla platební terminál, který dnes v Praze mají v každé trafice nebo taxíku. Ale nebuďme pragocentričtí – ten platební terminál už dnes mají i v každé sámošce v každé zakopané řiti. Například v pro Čechy zaostalém Íránu si bez karty místní banky nekoupíte už ani vodní dýmku. Jenom ne na autobusáku v padesátitisícové Jihlavě, kde notabene není ani bankomat. Kde to sakra jsme? V mongolském Ulánbátaru někdy v roce 1920? Že tam tehdy neměli platební terminály v jurtách bych snad ještě chápal. V mongolských jurtách dnes už mají satelity, solární panely a nejspíš i platební terminály. Na rozdíl od jihlavského autobusáku (foto www.unesco.org). V 15.20 (ten čas je důležitý) jsem zatelefonoval do firmy ICOM Transport a představil se jako pravidelný, ale zrovna naštvaný zákazník. "Jo, milej pane, tady už dneska nikdo není," řekl mi hlas na druhém konci drátu. "Tady se dělá jen od sedmi do tří." To mnohé vysvětluje – pokud v "jednom z nejmodernějších dopravních uskupení Evropy" vládne pracovní morálka z dob komunismu, nedivím se, že k nim ještě nedorazila informace o existenci platebních terminálů. Dozvěděl jsem se jen, že ředitelem ICOMu je jakýsi pan Zdeněk Kratochvíl. Mám mu prý volat zítra od sedmi do tří. Pak už stačilo jen pět minut googlování a měl jsem před očima neuvěřitelný příběh. Někdejší komunistický papaláš Zdeněk Kratochvíl se v 90. letech podílel na tunelování jihlavských firem. Nešlo o pár korun, ale o miliardy – podle pořadu Reportéři ČT se jednalo o "jednu z největších kriminálních kauz posledních let". Kratochvíl za to měl jít sedět, ale sehrál to "na hlavičku" a od Klause dostal prezidentskou milost. Prý totiž "nemohl absolvovat trestní řízení, neboť nebyl schopen chápat jeho smysl" a "prognóza byla z psychiatrického hlediska mimořádně nepříznivá". Firmu ICOM Transport ale ten pán řídí dodnes – smysl popojíždění autobusů po Vysočině tedy zřejmě chápe aspoň mlhavě. A iDnes o něm napsala: "Kdyby se dělal žebříček nejbohatších lidí Vysočiny, obsadil by Kratochvíl jedno z čelných míst. Rozhodně by se neztratil ani v celostátním srovnání zámožných Čechů..." Nejbohatší cvok z Vysočiny nemůže v rámci pokání za lumpárny svým zákazníkům koupit ani jeden jediný blbý platební terminál? Tak to už je fakt Mongolsko! Pardon, to už urážím hi-tech Mongoly. Zdeněk Kratochvíl opravdu vypadá jako Mongol z roku 1920, kdy v jurtách neslyšeli o bezhotovostním platebním styku. Foto: Petr Lemberk / MAFRA /Profimedia.cz. O údajně duševně nemocném řediteli ICOMu Zdeňku Kratochvílovi se víc dočtete tady: http://www.jihlavske-listy.cz/clanek1547-kauza-zdenka-kratochvila-je-definitivne-u-konce.html http://jihlava.idnes.cz/odsouzene-z-miliardoveho-kseftu-s-akciemi-drzi-venku-dusevni-nemoc-1p1-/jihlava-zpravy.aspx?c=A110308_1544836_jihlava-zpravy_dmk http://www.jihlava.cz/kronika-mesta-jihlavy-1998/d-50814 http://www.cibulka.net/nnoviny/nn2001/nn02_2001/obsah/07.htm 7 poznávacích rysů ideální oběti znásilněníDominik Landsman ZNÁSILNĚNÍCelý článek Svátek lidové čuriny a dalších 10 nových českých svátkůIvan Brezina NÁRODNÍ HRDOSTCelý článek 6 důvodů, proč je právě teď ideální čas na sebevražduDominik Landsman ČERNÝ HUMRCelý článek 17 plus 6 důvodů, proč by Česko mělo být součástí NěmeckaDirk Diggler 4 typy krutopřísných sebevraždDominik Landsman


4. 2. 2015 Studie hratelnosti historických počítačových her (1985-1995) Gymnázium Na Vítězné Pláni pořádá každoročně konference, na kterých se probírají nejrůznější témata. Sám jsem byl překvapený, jako moc různorodé to je. V jedné místnosti se dělala tantra, v druhé se vyučovalo jojování (pobavil mne téměř až imperativní popisek "Pokud nebudete mít své yoyo, bude vám zapůj 1000 čeno."), ve třetí se probírala znaková řeč, ve čtvrté jste si mohli pohrát s lasery a v té páté... no, tam jsem uspořádal regulerní Amiga párty! Jistě, bylo to jen povolených devadesát minut, ale za to se mi podařilo stvořit koncentrát čiré Amiga-radosti, kterou jsem studentům vpálil do sítnic (doslova). Ale popořádku, jak to všechno začalo? Můj dlouholetý kamarád Marek Fajfr, tohoto času Mgr. Marek Fajfr Ph.D. (kdo by to byl do něj řekl, takový šikovný chlapec do vždycky býval, těch deskových her, co jsme spolu udělali...), spoluzakladatel společností MeMe a MAXIGAM, mne nedávno oslovil s tím, jestli bych nechtěl udělat nějakou přednášku o počítačových hrách, v rámci výše zmíněné konference. Jednou z podmínek bylo, že by si studenti mohli i hry osahat, tedy že bych mohl kus svého muzea převést a předvést. To se mi celkem zamlouvalo, osvěta je vždy dobrou věcí. V myšlenkách jsem si představoval průběh takové akce. Nejhorší byl časový limit - hodina a půl je na předvedení čehokoli komplexnějšího naprosto nevhodné. Hry se musí hrát, ne jenom o nich povídat. A tak jsem se více a více zaměřil na výběr vhodných her, které je možné pochopit a zabavit se s nimi v řádech minut. Volba padla na párty hry. A šel jsem ještě dál - potřeboval jsem hry, které člověk jenom uchopí a hraje, aniž by musel něco složitě studovat - to jsem od studentů nemohl chtít! Takže padla volba na platformu Amiga - co jiného? Jednotlačítkový joystick, osm směrů a hotovo, vymalováno. V úvahách jsem šel ale dál - abych obsahovou stránku dílen zatraktivnil, rozhodl jsem se pojmout celou akci jako seriózní výzkum. Totiž, hráči, se kterými jsem obvykle v kontaktu, jsou obvykle narozeni ve stejném století, jako já sám, z čehož také vyplývá, že témata a chápání her mnohdy sdílíme. Oproti tomu oslovit skupinu hráčů (jelikož předpokládám, že dneska prakticky každý hraje nějaké hry, ať už v mobilu nebo na počítači nebo na Facebooku) později narozených - možná mi řeknou jiného, něco zajímavého, něco, co prostě nemůžu z hlavy vědět. A to mne docela motivovalo pojmout celou akci vážněji, než je u mne zvykem. Místo toho, abych jen orgasmicky popisoval detaily nedostižnosti Amigy, zaměřil jsem se na to podstatné a sice: jdou tyhle hry hrát ještě dneska? Jak budou současní náctiletí nahlížet na hry, které jsem já hrál více méně v době vydání rovněž jako náctiletý? Hypotéza byla, že v jádru věci jsou hry pro Amigu naprosto základní a tudíž nadčasové. Očekával jsem, že se vesměs všichni budou dobře bavit. Před takovými deseti až patnácti lety bych se obával toho, že Amiga tehdy ještě nebyla úplně neznámá a že by došlo automaticky ke srovnání s PC platformou, protože skoky ve výkonu jsme tehdy všichni strašně prožívali. Ale dneska? Když průměrný smartphone disponuje vyšším výkonem, než všechny moje Amigy dohromady (a to jsem si ještě trošku zapřeháněl)? Opravdu mne zajímalo, jestli v očích subjektů spatřím onu pověstnou jiskru, která indikuje nadšení z něčeho nového a lákavého. Asi první věc, které by se člověk při takovém experimentu mohl obávat, by bylo odmítnutí her pro jejich prostou grafiku - zde se však moje hypotéza opírá o to, že většina her pro mobilní telefony disponuje 2D pixelartem, který je sice prohnaný různými filtry, ale základní šarm je identický s Amiga tvorbou - takže jsem vlastně očekával určité nadšení z 2D her. Kritický byl tedy výběr titulů. Zde jsem nenechal příliš prostoru náhodě. I když mi to rvalo srdce, vyloučil jsem adventury, dungeony, strategie, logické hry... a sáhnul jsem po klasikách s instantní zábavou. Z toho mi pak vyplynul i výběr strojů a celková koncepce pařby. 1000 Rád bych na tomto místě poděkoval Předsedovi a hlavně Damimu, že mi zapůjčili pár svých Amig. Bez vás kluci by to vážně nešlo! Moje představa byla zhruba takováto - klasická a holá Amiga 500 s několika disketami, "sesíťovaná" pomocí sériového kabelu s Amigou 1230 s harddiskem. Tyto dva stroje stály vedle sebe a byly napojené na dvě docela velké CRT televize, které mi poskytla na akci škola samotná. Tyto dva stroje byly primárně určené na hraní ve dvou a více hráčích. Třetí Amiga 1260 byla pak napojená na projektor a na ní jsem zamýšlel předvést nějaké to demo, multitasking a spíše singlové záležitosti, které na velkém plátně vyniknou. Seznam her: Chaos Engine 1+2, Lotus 2, Alien Breed, Alien Breed 3D 1+2, Sensible Soccer, Banshee, Flyers, Wiz'n'Liz, Skidmarks - to pro multiplayer. Pro singleplayer jsem plánoval předvést Another World, Superfrog, Turrican 1+2, Zeewolf a Pinball Dreams. Samozřejmě mi bylo jasné, že všechno nepůjde stihnout ani omylem, spíše jsem se chystal pružně reagovat na reakce hráčů, abych jim nabídl něco dobrého k chuti. Dále jsem vypracoval jednoduchý dotazník, kde byly následující otázky: Hrál si někdy ze jmenovaných her již dříve, třeba na PC nebo na mobilním telefonu? Bavila tě? Umíš si představit, že bys operační systém Amigy používal i dneska? Co se ti na Amiga hrách líbilo nejvíce? (Grafika 2D, Grafika 3D, Zvuk / Hudba, Hratelnost, Obtížnost, Něco jiného). Co ti na hrách na Amize vadilo nejvíce? (dtto). Kterou z těchto her bys chtěl hrát i dneska a proč? Jak hodnotíš dojem z platformy, jako z celku? (OS, hry, dema, vzhled počítače, použitelnost). Zde si hned musím nasypat popel na hlavu, protože dotazník jsem původně psal v angličtině (nějak jsem si myslel, že to je od konference vyžadováno), takže po zpětném překladu do češtiny jsem zapomněl upravit rod. Jsa zvyklý, že kolem mne jsou téměř výhradně jen Amigisté-muži, bylo mi jednou studentkou právem vyčiněno, že v dotazníku chybí oslovení pro ženy (hrál/a). Takže ano, holek bylo ve třídě dost a byly velice aktivní hráčky a měly řádně zvídavé a otevřené mysli. Tak mám alespoň poučení pro příště. Dorazil jsem na místo a i když byla organizace na můj vkus trochu chaotická, byl jsem doveden do místnosti číslo 22 a hned jsem vybalil svoje nádobíčko. Je docela sranda se pohybovat ve školním prostředí, které já sám mám spojené spíše s anti-herní atmosférou (paradoxně jsem nejlepší pařby života zažil právě v počítačových učebnách Gymnázia Botičská a Základní Škole na Zbraslavi), a mít v podpaždí tři Amigy. Ještě před plánovaným začátkem akce se kolem třídy motalo pár kluků i s profesorským dozorem - nechtěl jsem ztrácet čas a hned jsem jim vrazil do ruky joysticky a hnedle jsem spustil Lotus 2 na dvou propojených Amigách. Na "velké" Amize 1260 jsem pak dalším příchozím narychlo předvedl operační systém, jak fungují aplikace, Shapeshifter jako ukázka multitaskingu na úrovni operačního systému a pak demo Starstruck. Následně studenti projevili zájem o fyzické krabice s hrami, které jsem s sebou přinesl rovněž (Frontier, Worms, Alien Breed 3D 2 a Brilliance) - popovídal jsem něco málo o disketách, o ochranách proti kopírování a podobně. Měl jsem v plánu ještě ukázat 3D studio Lightwave, možná i předvést Brilliance či komplexněji představit operační systém - ale studenti byli celí žhaví do hraní, v čemž jsem je hodlal podpořit. Na projektoru se tak objevil Frontier, kdy jsem po introsekvenci navigoval nadšeného pilota krok za krokem, jak vzlétnout a jak se dostat do systému Fomalhaut. Docela slušně se zasekl na vesmírných soubojích a ano - nejde představit Frontiera za pět minut, ale nějaký dojem to evidentně z 9cc anechalo. Mezitím jsem na Amize 500 vyměnil Lotusy za Sensible Soccer. Záměrně jsem zvolil první verzi, protože jsem chtěl sledovat reakce na tým Czechoslovakia (a jejich nadšení nad jménem Petra Kouby bylo dostatečným indikátorem). Dva kluci se nahrnuli k joystickům a tak jsem si řekl, že otestuji jejich vnímavost tím, že je nechám v Amize vyměnit diskety. Takhle - mnohokrát jsme byli svědky různých anekdot, kdy jsou děti konfrontovány s nějakou zastaralou technologií, kterou naši dědové považují za samozřejmost či dokonce nutnost. Můj táta mi takto předvedl logaritmické pravítko, někdo může ohromovat mladistvé páskovým magnetofonem, šídlem či dratví, dneska je už běžné být zaskočen obyčejnou disketou. To ale nyní nepíšu jako nějakou formu posměchu mladým - je naprosto pochopitelné, že pokud něco vidíte poprvé v životě, že s tím nebudete umět zacházet. A průměrný věk subjektů byl kolem sedmnácti (nejmladšímu bylo čtrnáct). Zajímalo mne ale něco jiného - a sice intuitivnost použití. Celkový koncept zasouvání fyzických médií je dneska na ústupu a když už dneska něco někam strkáte, tak je to maximálně tak DVD nebo USB. Oproti tomu nesymetrická disketa je opravdovou výzvou. Ono na obrazovce sice hezky svítil obrázek, vyzývající k vložení diskety, dokonce s šipkou, přesto testovaný subjekt vyzkoušel prakticky všechny varianty, než to vzdal - a to přesto, že jsem mu du ruky vložil disketu správně natočenou. Důvod, proč mu to nešlo, byl prostý - zapomněl vyjmout první disketu z mechaniky. Tohle není vina Amigy, ale konceptu diskety jako takového. Na základě této zkušenosti nutno nahlas říci, že dneska se tento koncept intuitivním nazvat nedá. Po úvodním šoku, že se fotbalisti chovají úplně jinak, než v nejnovější Fifě, přesunul jsem se k druhé Amize a spustil Wiz'n'Liz. I když jsem se trochu obával, jak studenti hr 1000 u přijmou, zpozoroval jsem náhle další zajímavý postřeh. A sice, že hráči neměli tendenci mačkat FIRE, aby přeskočili úvodní obrazovky a podobně. Jakoby očekávali, že se objeví nápis "Press START" nebo tak něco - zatím co na Amize (a i ostatních platformách té doby) bylo tak nějak samozřejmé, že nic jiného, než jediné FIRE tlačítko nelze mačkat (i když samozřejmě řada her měla svou obodbu INSERT COIN AND PRESS START z automatů, kde toto bylo naopak pravidlem). Frenetická akce mohla začít a hráči se po chvilce seznamování s konceptem hodně rychle pustili do opravdového soutěžení. Zpátky k Amize na projektoru - jeden kluk se zmínil, že si koupil BFG edici Dooma 3 a že tam byly i původní dva díly hry. Takže Frontiera vystřídal klient DoomAttack a k mému překvapení tento zabiják Amigy přitáhl hodně pozornosti - vystřídalo se tam pár lidí, jeden si dokonce pamatoval cheaty. Opět stejná situace - ještě před pár lety bych řekl, že IDKFA a IDDQD patří do běžného slovníku hráčů, no dneska se bavíme o objektu na úrovni kulturní reference, jako když někdo zvládne z hlavy ocitovat Vergilia v originále (či alespoň z Pulp Fiction). Amiga 500 opět zažila diskotéku a pustil jsem Alien Breed 2. I když mi to hlava nebere, testované subjekty nebyly sto přežít první úroveň, takže jsem ušetřil jejich frustrační buňky a přehodil diskety na Chaos Engine. Pomalejší hratelnost a přístupnější křivka obtížnosti způsobila, že se hráči do hry více vžili - ale nedostali se příliš daleko. Takže poslední pokus - Turrican 2. Ten je sám o sobě těžší, ale hovoří k hráčům velice přímočarým jazykem. Alespoň jsem se to domníval - nelineární skladba úrovně způsobila velké potíže, takže jsem se nakonec musel joysticku chopit dám a ukázat alespoň prvního bosse. Moc mi to nešlo, ale dojem to zanechalo. A ta hudba! Následně jsem zkušeným okem zhodnotil, že někteří hráči začali dobře zvládat Wiz'n'Liz, takže došlo ke změně hry - Skidmarks. Po chvilkové peripetii s ovládáním (čtyři joysticky přes rozdvojku) se na obrazovce odehrálo warpovací peklo, ale i když si většina osazenstva stěžovala, zdálo se mi, že se celkem bavili. Asi největší povyk způsobili Flyers. Tahle klasika je vhodná pro jakoukoliv párty a kreace na obrazovce byly skutečně třeskuté. Nadávky, kamikadze, ale i pocity vítězství se odehrávaly za velkou televizí a vysvícená očka se tetelila radostí. Pobavil mne ale dotaz "Je v té hře implementovaná nějaká fyzika?" Inu, "nějaká" fyzika tam skutečně je, ale je to fyzika pravděpodobně z neparalelního vesmíru. Na projektoru se zaleskla ještě jedna sláva - Worms DC. Nebudu komentovat jednotlivé výkony. Podstatné je, že bylo evidentní, že hráči rámcově znali pravidla hry a pustili se do kydlení milých červíčků s nadšením. Bohužel, tou dobou už pomalu celá akce končila, takže partie zůstala nedohraná. Na závěr - jak se na slušnou Amiga párty sluší a patří - jsem ještě pustil slavné demo Still Alive a následně se začala místnost vyklízet. Celkový dojem z akce mám vynikající, byla to skutečná párty, byť ve značně komprimované verzi. Takové ty hlavní styčné body byly ale stejné - pár lidí hry i hardware zaujaly více, někteří jen zuřivě hráli, ruch ze zatemněné místnosti byl dostatečným důkazem úspěchu. Doma jsem pak prošel všech šestnáct vyplěných dotazníků a některé poznámky mne docela zaujaly. Většina poznatků potvrzovala moji hypotézu. Moje faux pas s jednotným mužským rodem jsem už omluvil výše, takže k věci. Hrál si někdy ze jmenovaných her již dříve, třeba na PC nebo na mobilním telefonu? Bavila tě? Krom třinácti záporných odpovědí se dvakrát objevila hra Doom, jednou Alien Breed a jedno 1000 u Lotus. Krom toho čtyři lidé připsali, že i když zmíněné hry viděli poprvé, moc je to bavilo. Umíš si představit, že bys operační systém Amigy používal i dneska? Jasně převládá záporná odpověď (několikrát dokonce s dodatkem "naštěstí"), jednou se vyskytl komentář "leda na hraní ve volném čase", jedna odpověď byla "v podstatě ano, jen pár úprav, co se týče designu - uživatel CLI v Linuxu" překvapila mne odpověď( a to jsem ani CLI na Amize neukazoval ;). Co se ti na Amiga hrách líbilo nejvíce? Grafika 2D - 4 hlasy Zvuk / Hudba - 4 hlasy (kupodivu ti co hlasovali pro 2D grafiku nehlasovali pro Zvuk/Hudbu) Hratelnost - 9 hlasů a to asi jenom kvůli tomu, že termín "hratelnost" se dá vnímat subjektivně (a to je dobře) Obtížnost - 13 hlasů mne opravdu překvapilo, ale nutno podotknout, že vzhledem k celkovému pojetí akce to většina hráčů zřejmě pochopila jako "komplikovanost hry", než jako "obtížnost hry k dohrání". Na což navazuje následující komentář: Něco jiného: "Hlavně se mi líbila nevinnost starých her a jednoduchost *děje* - oproti moderním složitým hrám, které svou složitostí občas ztrácejí na zábavnosti." Tohle mi přijde, jako zásadní poznámka. Obtížnost her začíná už s jejich ovládáním. Když byl dříve standard osmi směrů a jednoho FIRE, je to pochopitelné i pro malé dítě. Dnešní standard je (na konzolích) 2 joysticky a 8 tlačítek - a teprve když tento standard ovládnete, můžete začít hrát hru. V krátkém časovém horizontu nebylo možné podchytit fakt, že reálná obtížnost her pro Amigu je někde úplně jinde, než současné hry - křivka roste nahoru, hry jsou kryptické, bez manuálů často nehratelné, "neserou se s vámi" - ale to bylo nyní studentům úplně fuk, protože dostali do rukou X her za pouhou hodinu a půl a všechny si mohli zahrát bez obtíží. Asi by si sice vylámali zuby a po hodině hraní jediného titulu by mluvili jinak, ale i tak - 13 lidí z 16ti ocenili "obtížnost", to jsem nečekal. Co ti na hrách na Amize vadilo nejvíce? Grafika 2D - 4 hlasy, avšak ze dvou dodatečných komentářů jsem vyčetl, že hráčům nevadil samotný vzhled grafiky, avšak její reálné podání na CRT televizích - klasický syndrom blikání, které není dobré na oči snad pro nikoho. Zde je na vině částečně expozice samotná - velké televize byly položené na malé školní lavici společně s Amigou, takže studenti zvyklí ze svých LCD panelů rovněž seděli velice blízko. Sice jsem je několikrát upozornil, že by si mohli odsednout - no hratelnost je přikovala natolik, že nemohli od obrazovky oči odtrhnout - a tím lze vysvětlit onu nevoli. Jeden student se i ptal, jestli je možné napojit Amigu na něco jiného - trochu jsem ho mystifikoval tím, že výstup z Amigy je primárně laděný na CRT (interlaced, 50 Hz) - což je sice pravda, ale pochopitelně lze napíchnout výstup skoro na cokoliv, avšak mnohdy s ústupky. Nebyl čas na vysvětlování, co je to scandoubler a proč je výstup z Amigy tak komplikovaný. Snad při čtení tohoto reportu projeví dost zájmu na to, aby taje Amigy odhalili ;). Zvuk / Hudba - 1 hlas Hratelnost - 3 hlasy Obtížnost - 4 hlasy - negativní ohlasy ohledně hratelnosti a obtížnosti by si zasloužily hlubší rozbor - při sestavování dotazníku mne nenapadlo, z kolika různých úhlů se dají tyto termíny vnímat. Je primitivnost ovládání ("nízká obtížnost") kladem nebo záporem? Kterou z těchto her bys chtěl hrát i dneska a proč? Sensible Soccer = sranda. Wiz'n'Liz byla sranda. Flyers, Lotus Turbo Challenge Flyers kvůli nemožnému ovládání. Dělá to 1000 hru mnohem zajímavější. Sensible Soccer, mám rád sportovní hry. Sensible Soccer - je to pohoda. Wiz'n'Liz - byla to sranda a těžké ovládání byla celkem výzva (v dobrém smyslu slova). Lotus = stylovka, Doom = srdcovka. Doom je to klasika. Frontier = super hra. Quake s kamarády. Doom / Frontier = hratelnost + vzpomínky. Wiz'n'Liz - LAN party. Wiz'n'Liz - kvůli Amiga párty!!! ;) Doom - ještě nikdy jsem střílečku 3D nehrál. Zatímco existenci Quake v seznamu nesvedu vysvětlit (vůbec jsem ho neukazoval, ale zmínil jsem se slůvkem, že existuje), tak poslední komentář mne dostal do kolen. Tak někdo přišel s Doomem o panictví, to je super! Jak hodnotíš dojem z platformy, jako z celku? (OS, hry, dema, vzhled počítače, použitelnost). Těžké ovládání, jednoduchý vzhled. Celkově super, že i se starou technologií se dá tolik užít... přece jenom retro v moderní době letí ;). MOC DĚKUJI. Celkově jsem byla spokojená. Hry byly moc hezké a s úžasnou hudbou, jenom ovladatelnost byla občas dost složitá. Ale určitě to byla zajímavá zkušenost a zážitek, který jsem si moc užila. Je to trochu old school. Staré, ale dobré. Zajímavá zkušenost, ale radši moderní generace. Bylo to ÚŽASNÉ. Velmi se mi líbilo, že jsem zjistila, jak hry začínaly. 10/10 IGN ;). Skvěle, je potřeba znát "předchůdce" her co hraju dnes a nevadilo by mi hrát tyto hry. Nadčasové. Něco jiného, než dnešní PC, někdy je to třeba vyzkoušet, co se hrálo dřív. 7.5 z 10. Velmi kladně. Velmi kladně. Nikdy bych si nepředstavil, že starý hry mohou být zábavné. Velmi kladně, byla to zábava. Jistě, že mne těší celkově kladné přijetí akce, ale s tím jsem více méně počítal ;). Zaujalo mne ale, že pro mnohé studenty byl toto zřejmě opravdu kontakt s nejstaršími hrami vůbec a upřímne by mne zajímalo, jak by se vyjádřili třeba ještě k starším hrám pro osmibity. Tím chci říci, jak moc prozíravý jsem byl, když jsem do názvu studie propašoval časové období 85-95. Možná by stálo za to se na celou věc podívat zevrubněji a udělat podobný průzkum (ať už se stejnou skupinou nebo s jinou, podobnou) v jiném časovém období. Totiž celá ta vazba - hra-ovládání-zábava-vítězství-uspokojení-učení-software-hardware se mění nejen díky generacím počítačů, ale také díky generacím lidstva. Jiné očekávání, jiné standardy, jiný život - to se odráží i na hrách samotných (a zdaleka nejen počítačových). Jak se změnilo vnímání téže hry napříč stoletími by určitě stálo za další studii. A právě nyní, kdy se už bavíme o praktické herní archeologii, pro to máme ideální podmínky. Počítačové hry jsou pro masu něčím normálním, ale jen zlomek této masy ví o jejím původu. Takže studie historie již s sebou nenese riziko psychologického odmítnutí pro zastaralost, ale stoupá pravděpodobnost přijetí pro samotnou zajímavost. No kdyby se Mgr. Ph.D. rozhodl navázat, jsem této myšlence skutečně otevřený. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


source: fineweb

text: Novinky v Beku Vítejte v chytrém světě Beko. Co je nového? 1.3. 2014 Akční nabídka Vybrané spotřebiče Beko můžete nyní koupit za zvýhodněnou cenu. Podívejte se na naši akční nabídku. Poradna Nevíte jak nebo chcete jenom vědět jak ještě lépe? „Jak dlouho je třeba vyčkat před zapnutím nové chladničky?“ Odpověď na tuto a další často kladené otázky. Nové spotřebiče OIM 25901 X Chytrá trouba s Barevným displejem, USB a technologií 3D pečení, která umožňuje připravi... CN 148231 X No Frost kombinovaná nerez chladnička s displejem v energetické třídě A++ s Active Dual Coo... OIM 25603 X DSN 6841 FX Vestavná myčka s nerez panelem šíře 60 cm. Vybavena 8 programy včetně programu BabyProtect... CNE 47540 GW No Frost kombinovaná chladnička s bílými skleněnými dveřmi a energetické třídě A+++ s ... WMB 81242 LM WDA 96143 H Pračka s kondenzační sušičkou na 9 kg praní prádla a 6 kg sušení. Je vybavena Hi-Tech to... DSN 6845 FX Vestavná myčka nádobí s panelem, 13 sad nádobí, A+, s parní funkcí SteamGloss pro lesklej... OIM 24600 B Vestavná trouba s objemem 65 litrů, se spoustou chytrých technologií v moderním černém des... OIM 39600 X Multifunkční trouba s ojedinělým objemem 75 litrů. Zadní katalytická deska, celoskleněné... HII 68600 PTX DFN 6845 Myčka nádobí DFN 6845 X Myčka nádobí OIM 27201 A multifunkční trouba s mechanickou minutkou v rustikálním designu, barva antracit HII 64500 TW Designová a výkonná indukční varná deska v exkluzivní bílé barvě s posuvným dotekovým... CWB 6930 X Designový komínový odsavč par v provedení nerez a sklo. Šikmé provedení, automatické či...


text: Brigádník pracovních nabídek v Praha - pracovní nabídky Pracovní poměr Plný úvazekZkrácený úvazekPráce pro studentyNezávislý pracovníkStážPraxeBrigáda Město Brigádník Praha Okres Brigádník Hlavní město Praha OkresBrigádník Praha-východ OkresBrigádník Praha-západ Okres Kraj Brigádník Praha KrajBrigádník Jihomoravský KrajBrigádník Moravskoslezský KrajBrigádník Jihočeský KrajBrigádník Středočeský KrajBrigádník Pardubický KrajBrigádník Liberecký KrajBrigádník Zlínský KrajBrigádník Královéhradecký KrajBrigádník Vysočina KrajBrigádník Olomoucký KrajBrigádník Ústecký KrajBrigádník Plzeňský KrajBrigádník Karlovarský KrajDalší kraj Firmy Agentura STUDENT s.r.o.CREDIT CZECH s.r.o.PROPLUSCO GROUP s. r. o.BTL Medical Technologies s.r.o.ABZAKOVO spol. s r.o. Cizí jazyky NěmeckyAnglickyFrancouzskyRuskyŠpanělskyPolskyMaďarskySlovenskyRumunsky Zahraničí Brigádník Spojené státy americkéBrigádník SlovenskoBrigádník L_CRBrigádník Polsko Třídění RelevanceDatumVzdálenost Datum VšechnyPřed 24 hodinamiPřed 72 hodinamiMinulý týden Nabídky práce pro Brigádník práce v Praha Brigádník práce v Praha Top Job | 18.05.22 | Plný úvazek | Praha | ABZAKOVO spol. s r.o.Hledáme šikovné brigádníky na doplňování zboží v supermarketu Praha-Zličín. Nástup možný IHNEDNáplň prácevybalování zbožívkládání do regálůkontrola záruční dobyPožadujemevýpis z RTpotravinářský průkazmanuální zručnostNabízímepravidelné směny možnost zálohnástup ihned137 Kč/hod 12.04.22 | Plný úvazek | Praha | Fajn práce s.r.o.Právě nyní hledáme brigádníky na roznos tiskovin v ranních hodinách pro tyto oblasti Praha východ Říčany - Čestlice, Struhařov, Oplany - Stříbrná Skalice, Mirošovice Praha západ Černošice (zde bez auta), Hradištko, Třebotov, Průhonice, Vrané nad Vltavou, Psáry Mělník Nymburk Pozor, je potřeba Brigádník do oddělení helpdesku/správa kanceláří 26.03.22 | Plný úvazek | Praha | BTL Medical Technologies s.r.o.Čemu se u nás budeš věnovat Manuálním pracím v rámci naší kancelářské budovy (drobné opravy). Údržbě společných prostor. Manipulaci a přebírání větších zásilek. Doplňování zásob. Ježdění po Praze a cestám do Benešova - sídlí naše výroba. Na co se u nás můžeš těšit? Dlouhodobou spolupráci. Neformáln Získejte denně nové příspěvky e-mailem na Brigádník v Praha. Samostatný pracovník bufetu 26.05.22 | Plný úvazek | Praha | Spolek aktivních rodičůHledáme do týmu šikovnou holku brigádníci do bufetu (čepování piva, párky v rohlíku...), požadovaný věk 18-50 let, ochotnou nastoupit co nejdříve. Brigádu nabízíme od června na celé léto nebo i déle, v pracovní dny i víkendy, podle domluvených směn v týmu. Ostatní info nejlépe osobně. Nabízený plat Prodavač/ka v Praze 10 - Zahradní město 24.05.22 | Plný úvazek | Praha | Miluše KellerováTradiční české řeznictví Novák maso - uzeniny, s. r. o. přijme brigádníky na pozici PRODAVAČ - PRODAVAČKA do naší prodejny v Praze 10 (prodejna se nachází v objektu Penny marketu, ulice Žirovnická). Náplň práce • Nabídka a prodej masa, uzenin lahůdek a dalšího sortimentu • Krájení a doplňování 14.05.22 | Plný úvazek | Praha | Albert Česká republika, s.r.o. | 148 Kč V Albertu inspirujeme naše zákazníky, aby jedli a žili lépe. Nabízíme poctivé, kvalitní potraviny a podporujeme zdravý životní styl. V naší Albert rodině nám záleží na vyváženosti mezi pracovním a osobním životem a snažíme se o jejich vzájemné propojení. Budete se starat o svěřený úsek a společně s BRIGÁDNÍK DO SKLADU eshopu 4CAMPING v Letňanech ( směny 8 - 1630) 24.05.22 | Plný úvazek | Praha | ForCamping s.r.o. | 130 Kč - 150 Kč Sháníš akční brigádu na letní sezónu? Chceš být stále v pohybu a pracovat v mladém a přátelském kolektivu? Pak hledáme právě Tebe! Do našeho skladu v Letňanech hledáme brigádníky na dlouhodobou spolupráci na sběr, kompletaci a balení objednávek. BRIGÁDNÍK DO SKLADU eshopu 4CAMPING CO TĚ U NÁS ČEKÁ 12.05.22 | Plný úvazek | Praha | Albert Česká republika, s.r.o. | 148 Kč V Albertu inspirujeme naše zákazníky, aby jedli a žili lépe. Nabízíme poctivé, kvalitní potraviny a podporujeme zdravý životní styl. V naší Albert rodině nám záleží na vyváženosti mezi pracovním a osobním životem a snažíme se o jejich vzájemné propojení. Budete se starat o svěřený úsek a společně s Top Job | 06.05.22 | Zkrácený úvazek | Mladá Boleslav | S&T CZ s.r.o. | 140 Kč - 160 Kč / Hodina Nabídka brigády - IT technik Zajištění výměn koncových zařízení IT a podpory uživatelům na místě Instalace, distribuce, výměna PC, NBK a WKST Konfigurace uživatelského prostředí, záloha a obnova dat Jednosměnný provoz (pondělí-pátek 7-15h), dlouhodobá spolupráce, smlouva DPP Pracoviště Mladá Boles Top Job | 27.04.22 | Plný úvazek | Poděbrady | TRAFICON TOBACCO RETAIL s.r.o. | 90 Kč - 150 Kč / Hodina Rádi pracujete s lidmi a práce za pokladnou Vás baví? Máte obchodního ducha a práce na PC Vám není cizí? V tom případě hledáme právě VÁS!!! Hledáme člověka, který bude v každodenním kontaktu se stávajícími i novými zákazníky. Budete denně komunikovat s dodavateli a Vaší starostí bude příjem i výdej


Protože se jedná o nejvýznamnější památku města, chtěla radnice prodej zámku zprostředkovat vybranému zájemci, případně objekt sama odkoupit.


Designérský výběr - Únor 2018 | MODA.CZ Autor: Rebeka Monhartová 27.02.2018 - 07:30 Design I v únoru na vás myslíme s naším designérským výběrem, a tak bychom vám rádi představili designéry a produkty, které nás tento měsíc zaujali. V našem výběru nechybí módní doplňky, kosmetika, slow fashion ani přední český návrháři. Jednou z designérek, která rozhodně stojí za zmínku, je Ľubica Skalská a její slow fashion kolekce. Ta se místo nakupování nových materiálů věnuje uncyklingu starých a nenošených věcí a přivádí je tak k životu v nové podobě. Vytváří tak velmi jednoduché a skvělé kousky. Pokud vás nebaví současný systém fast fashion a hledáte něco udržitelného, toto je ta správná volba! Velmi známým a zvučným jménem je značka Project Bags Girls, za kterou stojí designérky Aneta Vojtová a Tereza Horáková. Vytvářejí minimalistické a velmi praktické batohy, kabelky, psaníčka a další kožené doplňky. Ve své nabídce mají několik modelů ve velmi příjemných barvách jako černá, šedá či bledě modrá. Onest je kosmetická značka, která používá přírodní přísady bez jakýchkoliv umělých a chemických látek. Své produkty vytváří tak, aby pokožce dodaly vše potřebné a nevytvářely na ní neprodyšný film. Další Českou kosmetickou značkou, která dbá na ingredience, je Ushuaya. V krásných čistých obalech najdete hydratační krém, ale i proti vráskovou péči. Velmi nápadité produkty nabízí Eva Pelechová, její porcelánové kelímky jsou velmi milé a vtipné! Pořídit si můžete plnotučnou hořčici i bílý jogurt. Pokud jste velcí milovníci porcelánu, líbit se vám bude také porcelánová váza ve tvaru holinky od Maxima Velčovského. Za zmínku stojí také jedna z nejznámějších českých šperkařek Eliška Lhotská. Její "chlebové" šperky se těší velké oblibě! Chcete-li si doplnit šatník o kousky od předních českých návrhářů, zkuste kouknout třeba na La Formelu nebo Lukáše Macháčka. Pokud máte zálusk na spodní prádlo, koukněte na krásné podprsenky značky Paon. Určitě nebudete litovat! archiv značek, design-milk.com DESIGN DOMÁCÍ TVORBA DESIGNÉRSKÝ VÝBĚR DESIGNÉŘI ÚNOR 2018 LUKÁŠ MACHÁČEK PBG MAXIM VELČOVSKÝ LA FORMELA PAON ELIŠKA LHOTSKÁ


text: Tak vypadá poněkud zapomenutá a opomíjená španělská Huelva, která leží na jihu Andalusie, těsně u hranic s Portugalskem. Tedy alespoň z pohledu českých turistů, kteří jezdí především na přeplněné pláže katalánské Costa Bravy či andaluské Costa del Sol. Přitom neznámá španělská Huelva má celkem 120 kilometrů neponičených pláží, které po dlouhá léta sloužily a stále slouží především domácím turistům, nejvíce místním obyvatelům a lidem ze Sevilly. Velká část pláží leží v nádherném národním parku Donana, který je zvláštní kombinací říčního a oceánského ekosystému, díky němuž se na 100 tisících hektarech plochy mísí tři různé typy ekosystémů: slané mokřady, buš a les. Území je také od roku 1994 zapsáno na seznam přírodního dědictví UNESCO. V oblasti stojí jen několik spíše menších hotelů, oddělených od moře písčitými dunami. Obrovské území slouží hlavně farmářům, kteří zde chovají polodivoké koně. Jejich centrem je městečko El Rocío, jež vypadá jako vystřižené z amerického západu. Nejkrásnější pláže První hotelové resorty se na pobřeží Huelvy začaly stavět relativně pozdě, zhruba před dvaceti lety, díky čemuž šlo také regulovat jejich velmi citlivé umístění a začlenění do přírody. Není to běžný model španělského letoviska ve stylu pláž, silnice s obchody a restauracemi a hned za ní hotely. V Huelvě je pláž oddělena od zbytku světa širokým pruhem původní vegetace, přes kterou vedou k moři jakési dlouhé dřevěné lávky. Proto je na plážích nejen krásný klid, ale mají i původní přírodní atmosféru s nádechem divočiny. I díky tomu mají pláže statut modré vlajky, která je již tradičně symbolem té nejvyšší kvality. A jaké pláže vyzkoušet? Na ostrově Cristina najdete zajímavou pláž Isla Canela, pokud chcete moře absolutně klidné jako rybník, můžete zkusit pláž El Rompido, polodivokou pláž zase najdete na poloostrově Espigón. Nejkrásnější pláže se pak skrývají v okolí národního parku Donana, především úchvatná pláž Torre del Loro. Posunuté svítání Pokud má Huelva nějakou drobnou nevýhodu, pak to je vedro, které zde může v letních měsících dosahovat i 40 stupňů ve stínu. V takovém počasí i cesta z hotelu k moři představuje téměř nadlidský výkon a většina hostů raději zůstává u hotelových bazénů, obklopených vzrostlými palmami. Ovšem pokud u nás celé léto proprší, rádi pak vydržíme i ty čtyřicítky. Zvláštností Huelvy je také posun východu a západu slunce. Protože jsme úplně na západě Evropy, ale ve Španělsku je stejný čas jako u nás, v létě zde svítá až kolem půl sedmé a stmívat se začíná až v půl jedenácté. A v sedm večer tu slunce žhne jako u nás doma ve tři odpoledne. Proto je mimořádně důležité dodržovat siestu a při pobytu u vody využívat slunečníky, které jsou v hotelových rezortech většinou zdarma. Do města jen na nákup Samotné hlavní město provincie se jmenuje také Huelva, není příliš hezké a pokud nemáte speciální zájmy, nestojí ani za návštěvu. A jaké speciální zájmy máme na mysli? Jedním z nich je gastronomie: tržnice ve městě je totiž plná skvělých mořských plodů, ale můžete zde koupit výtečnou šunku, víno, sýry a další kulinářské speciality. Druhým důvodem k návštěvě města Huelvy mohou být býčí zápasy, stojí zde totiž celkem vyhlášená býčí aréna. Ale zdaleka ne každý má náturu sledovat tuto tradiční španělskou zábavu. Mlýn na příliv Může se hodit Ideální spojení do Huelvy nabízí charterový let do portugalského Fara, odkud je do Huelvy jen několik desítek kilometrů. Pokud se vydáte do andaluské Malagy, počítejte s tím, že je od Huelvy značně vzdálená. Další potřebné informace najdete na www.turismohuelva.org. Zajímavější je možná navštívit rozlehlé území mokřadů, které jsou "napájené" mořskou vodou, hladina moře zde stoupá a klesá až o dva metry. Lokalita je útočištěm obrovského množství ptáků, takže si nezapomeňte kvalitní dalekohled. V místním muzeu můžete také odhalit tajemství unikátního přílivového mlýnu Molino el Pintado, v němž je vybudováno ekologické muzeum. Podobné mlýny se na pobřeží Atlantiku stavěly už od středověku, princip jejich fungování byl poněkud složitější než u našich mlýnů na potocích a řekách. Pokud budete pozorní, můžete si v mokřadech povšimnout také zvláštních raků houslistů, čekajících na kořist s jedním klepetem trčícím z jejich úkrytu. Jeskyně zázraků Pokud si chcete udělat delší výlet, vydejte se na sever provincie, do města Aracena, kde můžete prozkoumat vyhlášenou jeskyni kouzel či zázraků, jejíž prohlídková trasa je dlouhá 1 200 metrů. Jeskyně zázraků je úchvatná a patří mezi nejkrásnější jeskyně Evropy. A věřte nám, je to nezapomenutelný zážitek. Nedaleko města pak můžete navštívit přírodní park Sierra, nebo se vydat zpátky na pobřeží. Po cestě se pak zastavte ve starobylé mešitě Almonaster la Real z 9. století, postavené na základech starého vizigótského chrámu, která je připomínkou složité historie jihu Iberského poloostrova.


Album.cz - Acme Made Noe Valley - Persimmon Fotoaparáty (220) Objektivy (478) Kamery (69) Blesky (52) Příslušenství (549) Paměťové karty (58) Foto Brašny a pouzdra (253) Olympus (13) Lowepro (52) Vanguard (37) Miggö (3) Polaroid (2) Manfrotto (6) Nikon (8) Canon (9) Fujifilm (10) Case Logic (14) Sony (8) EasyCover (4) Popruhy (42) Fotobatohy (19) Kufry (10) Lowepro Street&Field (9) Starblitz (2) Vodotěsná pouzdra (3) Foto - Video baterie (74) Bateriové gripy (18) Nabíječky (11) Stativy (63) Ochrana a čištění (15) Kabely (6) Dálkové spouště/ovládání (7) Dalekohledy (12) Krytky monitoru (1) Mikrofony (10) GPS (3) Dálkoměry (1) Filmy (13) Fujifilm INSTAX Colorfilm (12) Fotorámečky a alba (2) Literatura (1) Domů / Příslušenství / Foto Brašny a pouzdra Zboží 5 / 253 [+] zvětšit Acme Made Noe Valley - Persimmon 80040654 056035365379 Moderní pouzdro Noe Valley s poutavými barvami ochrání Vaše oblíbené digitální zařízení před nárazy, poškrábáním a prachem. Acme Made Noe Valley - PersimmonModerní pouzdro Noe Valley s poutavými barvami ochrání Vaše oblíbené digitální zařízení před nárazy, poškrábáním a prachem. Díky zipu, který vede podél horní a boční strany pouzdra budete mít rychlý přístup k fotoaparátu. Lehce strukturovaný nylon zajišťuje odolnost proti vlhkosti. Specifikace Acme Made Noe Valley Tříčtvrteční zip pro snadný přístup Zadní skrytá kapsa vhodná k uschování drobných předmětů D-kroužek se šňůrkou na krk poskytuje více možností přichycení (pomocí smyčky na opasek nebo na popruh od batoh) Vnější rozměry (š x h x v): 8.3 x 13.7 x 1.5cm Vnitřní rozměry (š x h x v): 6.8 x 4.72 x 1.3cm Váha: 0,34 kg příslušenství foto brašny a pouzdra lowepro Zboží 5 / 253


text: Schwarzenberg a Nečas: Izrael má právo se bránit 21.11.2012 / 13:04 Rozhovor s ministrem Karlem Schwarzenbergem na webovém portálu tyden.cz z 18.11.2012. Pane Schwarzenbergu, v pondělí letíte do Bruselu na jednání Rady pro zahraniční záležitosti a Rady pro obecné záležitosti. Bude se tam projednávat i současný konflikt mezi Izraelem a Hamasem? Asi ano. Jaké bude stanovisko České republiky? Že se musí usilovat, aby bylo co nejrychleji sjednáno příměří, aby ustalo střílení z obou stran. A především, že musejí přestat ty útoky raketami. Izrael má právo se bránit. Musíme tentokrát Izrael velice pochválit za to, že na rozdíl od roku 2008 (kdy zahájil operaci Lité olovo s cílem přimět Hamas, aby přestal ostřelovat izraelské území. Konflikt skončil 18. ledna 2009 po 22 dnech příměřím a vyžádal si na 1400 mrtvých Palestinců a 13 Izraelců a velké materiální škody - pozn. red.) se vyvaroval velkých útoků s mnoha mrtvými a raněnými. Tentokrát ty útoky jsou velice dobře cílené a jsou mířené opravdu na vojenské cíle. Má Evropa možnost do toho konfliktu zasáhnout aspoň jako mediátor, zprostředkovatel? Zprostředkovatel je možný pouze tehdy, chtějí-li to obě strany. To závisí na obou stranách, jestli nás chtějí. Já si myslím, že ta jednání přímo probíhají. Budou při tom jednání mezi jednotlivými zeměmi EU rozdílná stanoviska nebo bude Evropa spíše jednotná? Asi budou různé názory. Když je 27 zemí, tak není možné, aby byli všichni jednoho názoru. Až po jednání se na nějakém stanovisku sjednotí. Máte informace, jak ten konflikt probíhá a jestli se nějak dotkl českých občanů, kteří v jeho místě pobývají? Žádné informace o tom, že by byl někdo v ohrožení, nemám. Byla tam dokonce vedoucí mé kanceláře. A myslím, že v Izraeli je to spíše klidné a žádní naši občané podle dostupných informací ohroženi nejsou.


text: Co vás čeká v kurzu PLETEME NA PEJSKA Kurz je z časových důvodů rozdělen do dvou na sebe navazujících lekcí (18.3.2015. + 25.3.2015, vždy od 10:00). V první lekci si vyrobíme zkušební vzorek a střih svetru a začneme plést. Pravděpodobně si domů odnesete domácí úkol. Ve druhé lekci pak výrobek společně dokončíme.


source: wikipedia

text: Jan Werner (5. února 1933 – 20. ledna 2021) byl český stavební inženýr a esperantista. Narodil se v Návsí u Jablunkova v rodině krejčího, dětství prožil v Jablunkově (do roku 1938) a Horních Heřmanicích v okrese Ústí nad Orlicí (do roku 1945), po válce se rodina přestěhovala do Lanškrouna, kde hned v září 1945 nastoupil do gymnázia a později pokračoval na gymnáziu v České Třebové. Po maturitě v roce 1952 odešel do Brna na Fakultu architektury VUT, kterou ukončil v roce 1957. Místem jeho zaměstnání byly Vítkovické stavby Ostrava-Kunčice (1957–1960), Hutné stavby Košice (1960–1967), VHJ Prům. stavitelství a Průmyslové stavby Brno (1967–1990), a jako pedagog působil na VUT Brno, Fakulta architektury (1900–2001). V roce 1948 se na gymnáziu seznámil s esperantem, stal se jednatelem esperantského klubu v Lanškrouně (redigoval cyklostylovaný věstník Esperanta Vorto (Esperantské slovo, 1951–1953), byl činný v esperantské mládeži ve vedoucích funkcích, v roce 1958 redigoval časopis Tagiĝo a později Fajrero (1959–1960). Zabýval se odbornou terminologií v esperantu (se specializací na stavebnictví), překládal i beletrii. Od roku 1966 budoval společně s Josefem Drlíkem organizaci pro české techniky-esperantisty. Poté, co byl v roce 1969 založen Český esperantský svaz, vyústily jejich aktivity ve vznik jeho vědeckotechnické sekce, v jejímž výboru pracoval mnoho let (1966–1989). V letech 1971–1972 byl předsedou brněnského klubu esperantistů a od roku 2002 nového Sdružení pro mezinárodní jazyk esperanto v Brně, které spoluzakládal. Dílo Pozemní stavitelství: studijní texty pro 4. semestr (společně Josefem Chybíkem, 1999, Brno VUTIUM, 241 s.) Moderní podlahy (2003, Brno, ERA, 138 s.) Stavíme moderní podlahy (2005, Brno ERA group, 140 s.) V esperantu Pseŭdoelementoj en Esperanto: Varmteĥnikaj proprecoj de konstru-materialoj (1978, en: AEST Žilina, p. 25-31) Specialaj ŝirmaj betonoj de nukle-energiaj centraloj (společně s Ivanem Špičkou a Václavem Hníkem. En: AEST Žilina, p. 133-135) Faklingvaj principoj de vorta elekto kaj formigo (1980, En: SAEST Ústí nad Labem, p. 56-62) Analizilo de portpovo de ramataj fostoj (En: Scienca revuo 1/1981) Esperanta Terminaro de Terminologia Fako (1982, ST ĈEA, 14 p.) Terminologia sistemigo kaj klasifiko de flekse streĉataj konstruelementoj (En: Scienca revuo 2/1984) Stabiligo kaj normigo de terminaro (1985, Akademiaj studoj, p. 105-110) Terminologia kurso (1986, Roudnice nad Labem, 88 s.) Danĝero de pragmata sperto en terminologio de planlingvo (1988, Poprad, En: Raciigo en scienco kaj tekniko, p. 123-126) Matematika vortaro Esperanta-Ĉeĥa-Germana (1990, Brno, 184 p.) Sistemo de tolerancoj kaj alĝustigoj (1990, Brno, 9 p.) Terminiga procedo en Esperanto (2001, Dobřichovice, p. 53-62) Terminaro de betono kaj de betonistaj laboroj (2002, Brno, 40 p.) Al terminaro procedi profesinivele kaj kolektive (En: Scienca revuo 1/2002) Terminologiaj konsideroj (2004, KAVA-PECH, 180 p.) Ŝtuparo - spaco kaj formo (En: Jarkolekto de TAKE 2005) Ĉarpentista interligado de lignoj (En: Jarkolekto de TAKE 2006) Jan Kaplický kaj organisma arĥitekturo (En: Jarkolekto de TAKE 2007) Koteado en konstru-desegnoj (2008, Brno, 40 p.) Transmisio de sono tra planko kaj tekto (En: Jarkolekto de TAKE 2008) Frontado kontraŭ humido kaj akvo en domkonstruaĵoj (En: Jarkolekto de TAKE 2009) Radiadŝirmaj betonoj en nukleenergiaj centraloj (En: Jarkolekto de TAKE 2010) Konstru-Forumo en la jaroj 2002-2010 (En: Jarkolekto de TAKE 2010) Účast v literárních soutěžích Světového esperantského svazu Ĉu konflikto inter vorto kaj nocio (1992) Kulturo de komunikado''' (2001) Pri bono, malbono kaj multkulturismo (2006) Překlady Eda Jitzovský: Fieraj koroj (Hrdá srdce, 2010, ESPERO, 97 p., ) Spoluautor publikací Rüdiger Eichholz: Esperanta Bildvortaro, Ĉeĥa-esperanta politeĥnika vortaro (manuskripta, nefinita laboro de ST ĈEA) Karel Kraft: Esperanta-ĉeĥa vortaro (1995, KAVA-PECH) Karel Kraft: Ĉeĥa-esperanta vortaro (1998, KAVA-PECH) Redakční činnost Tagiĝo (1958, junulara informilo) Fajrero (19591961, junulara informilo post Tagiĝo) František Cabák: Komputika vortaro esperanta-ĉeĥa, ĉeĥa-esperanta (1982) Stanislav Kamarýt: Historio de la Esperanto-movado en Ĉeĥoslovakio (1983, podle Kamarýtových zápisků na lístcích sestavili Jan Werner, Jaroslav Mařík, Vuk Echtner a Zdeněk Hršel) TS Informas (bulteno de teknika-scienca sekcio de ĈEA, 1970-1987) Verda duopo (2004, Brno, 100 let Vilibalda Schreibera a Josefa Vondrouška Leteroj de ELFo 2006-2007 (dopisy přihlášeným na odborné a kulturní náměty) Konstru-forumo (2005) Jarkolekto de TAKE 2005 (68 s.) Jarkolekto de TAKE 2010'' (Wintzenheim, Francio, 99 s.) Literatura Archív Českého esperantského svazu (Muzeum esperanta ve Svitavách) Archív Klubu esperantistů v Brně (Jan Werner sepsal svůj životopis i seznam svých prací) Informace o autorovi v jeho publikacích Čeští esperantisté Čeští spisovatelé vědecké literatury Pedagogové na Vysokém učení technickém v Brně Narození v roce 1933 Narození 5. února Úmrtí v roce 2021 Úmrtí 20. ledna Muži


text: Karel Píč (; 6. prosince 1920 Litomyšl – 15. srpna 1995 tamtéž) byl úředník, básník a esperantista. Psal básnické sbírky, romány, prozaická a filologická díla. Byl členem Akademie esperanta. Život Svůj život popsal v autobiografickém románě Litomiŝla tombejo (Litomyšlský hřbitov), který, jako většinu Píčových děl, vydalo německé nakladatelství Iltis. Válka a pracovní tábor přerušily jeho studia, po válce se stal úředníkem v Poličce. Všechen volný čas pak věnoval esperantu a literatuře. Dílo Karel Píč psal básně, romány, povídky a eseje, které vzbuzovaly nadšení i pohoršení u čtenářů. Nevyhýbal se erotickým, téměř pornografickým scénám, zaváděl mnoho jazykových novotvarů do esperanta, používal nezvyklé postupy. Jeho autobiografie je např. napsána ve druhé osobě (Píšeš román. Se skříně na tebe shlíží roztomilý indiánský hošík. Figurka. Přivezl sis ji z Kanady ...). V románě Klaĉejo (Klevetírna) popisoval život v obyčejném činžovním domě, plném pomluv a pavlačových drben, aby ukázal, že esperanto dokáže vyjádřit i nejdrsnější rozhovory. Romány musel propašovat do Německa, aby mohly 80. letech vyjít. Nadšení obdivovatelé považují Karla Píče za největšího esperantského spisovatele vůbec, jiní esperantisté jeho jazyk plný neologismů stejně energicky odmítají. Ještě v roce 1949 zveřejnil v časopise Esperantista rozsáhlou stať, kde neologismy odmítal, viděl v nich zbytečnou komplikaci pro obyčejné uživatele jazyka, teprve vlastní literární tvorba ho přesvědčila, že beletrie novotvary potřebuje. básnické sbírky Ekkrioj de Georgino (Výkřiky Jiřiny) Fabeloj el Transe (Pohádky z Onoho světa) La Davida Harpo (Davidova harfa) Aboco (Abeceda) Angoro (Úzkost) Obsedo (Posedlost, 1984, Saarbrücken: Iltis) romány La Litomiŝla Tombejo (Litomyšlský hřbitov) Ordeno de verkistoj (Řád spisovatelů - vydáno až po jeho smrti v roce 1997) Mistero de Tri Unuoj (Záhada tří jedniček) La Bermuda triangulo (Bermudský trojúhelník) Klaĉejo (Klevetírna) filologická díla La granda Superstiĉo (Velká pověra) La mortsonorilo de Chamblay (Umíráček v Chamblay, 1983, Saarbrücken: Iltis) eseje Kritiko kaj recenzistiko en Esperanto (Kritika a umění recenze v esperantu) La interna vivo de Esperanto (Vnitřní život esperanta) Esperantaj neologismoj (Esperantské neologismy, Esperantista 1949, str. 57, 65) La popola karaktero de Esperanto. (Lidový charakter esperanta, Starto 3/1975, ĈEA, Praha) La sciencteknika karaktero de Esperanto. (Vědeckotechnický charakter esperanta, Starto 5/1975.) La 15-a regulo. (Patnácté pravidlo, Starto 1/1976.) La unua parto de la 15-a regulo. (První část patnáctého pravidla, Starto 2/1976.) La greka anatemo. (Řecká klatba, Starto 3/1976.) Superstiĉo de internacieco. (Pověra o mezinárodnosti, Starto 4,5/1976.) Pseŭdoelementoj. (Pseudoprvky, Starto 1/1977.) Lingvaj rimedoj de la esperanta prozo. (Jazykové prostředky esperantské prózy, AEST 1982, České Budějovice, str. 72–79) Naturalismo kaj skemismo (1978, Saarbrücken: Iltis) Evoluo de Esperanto (Vývoj esperanta, 1985, Antverpy) Frua pledo por la Iltisa skolo (Včasná přímluva iltisské školy, Saarbrücken, Ilts, 1989) Urbi et orbi: repliko al Giorgio Silfer (Urbi et orbi: odpověď Gioriu Silferovi, 1990, Saarbrücken: Iltis) Perspektivoj de la Ilustralo. (Perspektivy Ilustrovaného slovníku, 1994, Iltis, Saarbrücken) Odkazy Reference Externí odkazy Knihy Karla Píče v katalogu Světového esperantského svazu v Rotterdamu Díla Karla Píče v Národní rakouské knihovně ve Vídni Knihy Karla Píče v Německé národní knihovně v Lipsku Karel Píč na stránkách esperantských spisovatelů Stránka o Karlu Píčovi Josip Pleadin: Ordeno de Verda Plumo (Řád zeleného pera – slovník 450 esperantských autorů, K. Píč je na str. 185) Čeští esperantisté Čeští spisovatelé Čeští básníci Čeští romanopisci Spisovatelé píšící esperantem Akademie esperanta Narození v roce 1920 Úmrtí v roce 1995 Muži Narození v Litomyšli


text: Sestřičky je český film natočený v roce 1983 režisérem Karlem Kachyňou. Film popisuje těžký život zdravotních sester na venkově, které musejí objíždět nemocné a dostanou se tak do mnoha zásadních životních situací svých pacientů. Starší sestra (Jiřina Jirásková) bere věci s nadhledem a předává své bohaté zkušenosti mladší (Alena Mihulová). Základní údaje Námět: Adolf Branald Scénář: Vladimír Bor, Karel Kachyňa Hudba: Luboš Fišer Kamera: Jan Čuřík Střih: Jiří Brožek Režie: Karel Kachyňa Hrají: Jiřina Jirásková, Alena Mihulová, František Husák, Oldřich Vízner, Ondřej Vetchý, Jiří Růžička, Otto Lackovič, Jiří Žák Další údaje: barevný, 85 min, hořká komedie Výroba: ČSSR, Filmové studio Barrandov, 1983 Externí odkazy České filmové komedie Filmy Karla Kachyni Filmy z roku 1983


text: Televize v počítačové síti: Pinnacle PCTV To Go Wireless – Novinky.cz Jaké by to bylo skvělé, kdyby člověku stačil jediný tuner, který by vysílal televizní signál do všech počítačů v domácnosti. Taková zařízení samozřejmě existují, nejen od dnes zkoušeného Pinnacle. Jenže i zde najdeme nějaké ALE, které jejich použití výrazně omezuje. Chcete vědět jaké? Televizní tuner představuje v počítači možnost, jak na monitor dostat televizní vysílání. Jenže každý počítač na síti musí mít svůj vlastní. A protože internetové vysílání zatěžuje v českých poměrech linku dosti neúnosně, vypadá koncepce síťového tuneru jako dar z nebes. Pinnacle PCTV To Go je právě takový tuner, který se napojí na domácí počítačovou síť a do ní potom vysílá. Prodávají se dvě varianty, které se liší možností připojení. Jedna umí jak metalickou síť, tak i komunikaci po WiFi, druhá, samozřejmě levnější varianta, zvládá jen kabel. Pro správné fungování je potřeba mít domácí síť postavenou na nějakém routeru, ideálně s automatickým DHCP serverem. PCTV se potom připojí jako další počítač v síti. Sám však IP adresy rozdávat nedokáže, pro sítě dvou počítačů propojených kříženým kabelem je proto nepoužitelný. Ale i kvůli vyšší pořizovací ceně jej v takovém případě určitě nepoužijete. Co Pinnacle PCTV TO GO dokáže Schopnost přenášet televizní signál do počítačové sítě je jen částí umu této krabičky. Velmi lákavá je schopnost dálkového ovládání běžného HDD rekordéru, tedy zařízení označovaného jako DVR, přímo z počítače. V balení se nalézá totiž dálkové ovládání "IR Blaster", které se připojuje k Pinnaclu. Toto ovládání potom můžete používat prostřednictvím počítače v síti. Zásadní výhoda dálkového ovládání DVR přes počítač tkví v tom, že zatímco nastavíte nahrávání či přehrávání na vzdáleném zařízení, samotný počítač nic nenahrává. Samozřejmě tu existuje i možnost využít PCTV jako tuner a nahrávat přímo v počítači, neboť pro počítače vybavené aplikací Media Center se Pinnacle jeví jako připojený TV tuner. Zlí jazykové tvrdí, že PCTV nelze používat na více počítačích najednou. V tom mají i nemají pravdu. Zařízení je schopné vysílat na více počítačů najednou, ovšem ten samý obraz. Nelze tedy paralelně sledovat přes síť dva jiné pořady, limitací je tradičně jediný tuner v zařízení. Z domova i z internetu Sledování obrazu z PCTV se neomezuje pouze na domácí lokální síť. V případě, že jste připojeni slušnou linkou k internetu, můžete dálkově sledovat televizní pořady běžící doma. Bohužel možnost ovládání DVR zde odpadá, to kvůli možnému porušování autorských (i jiných) práv. A k čemu že je sledování přes internet dobré? Inu, pokud doma platíte například za kabelovou televizi nebo nějaký satelit, můžete například z hotelu na dovolené sledovat své oblíbené pořady jen díky internetu. Dojmy a doporučení Pinnacle PCTV To Go není v žádném případě zařízení pro všechny. Nabízené funkce jsou velmi specifické a k tomu ještě poněkud omezené. Z pohledu většiny uživatelů se tak jedná o další Hi-tech hračku. Nepříjemností je i fixace na operační systém Microsoft Windows XP nebo Vista. Uživatelé počítačů Apple nebo "linuxáci" si PCTV neužijí. Na druhé straně je nutné přiznat, že PCTV To Go splnilo vše co slíbilo. Opravdu po síti odešle signál z televize ( kabelové, satelitní, nebo i set-top boxu), opravdu umí ovládat přes počítač váš HDD rekordér u televize a dálkový přenos po internetu zvládne jakbysmet. A pokud takové zařízení hledáte, nebude cena 5 000 Kč jistě překážkou.


27. 10. 2011 Dark Souls - první dojmečky Je naprosto nemožné popsat několika slovy tento herní opus, který se po nějakém tom roce čekání snesl do našich DVD a BlueRay mechanik. Někteří mi dokonce vyhrožují, jak si dovoluji napsat cokoli v této fázi hry (tedy nulové). Na druhou stranu je docela dobře možné popsat hru na základě zkušeností s Demon’s Souls, v podstatě prvním díle. Po slabých osmi hodinách hraní jsem se nedostal prakticky nikam (nemám bohužel na hraní moc času). Ale za tuto dobu jsem poznal dost na to, abych jakési první dojmy, spíše dojmečky, na blog sepsal a o zážitky se podělil. Mimochodem – o kolika hrách můžete dneska říct, že jste se po osmi hodinách usilovného hraní nedostali nikam? Že to zní skoro až kacířsky? Dark Souls, podobně jako Demon’s Souls, jsou hrou starého dobrého typu. Svým způsobem si zavzpomínáte na nekompromisní hry jako Wizardry, Dungeon Master nebo Angband. Všeobecně, když se rozplývám nad nějakými hrami, tak najdete několik společných jmenovatelů. Rozlehlý a logicky poskládaný svět je jedním z nich. Minimalistické vodění za ručičku, velká svoboda je druhý z nich. Atmosféra – třetí pilíř dobrých her. Uvěřitelné prostředí a pravidla. To jsou čtyři pilíř 1000 e, na kterých lze vystavět budovu opery. Dark Souls dotahují jednotlivé aspekty hratelnosti ke krystalické dokonalosti. Přitom ze systémového hlediska se obě hry od sebe prakticky neliší. Proč měnít dokonalé, že ano? Přibyly nějaké ty útoky a to je tak všechno. Můžeme zpozorovat malé rozdíly - uhlazenou hratelnost v některých detailech (například práce s magií a léčivy, checkpointy u ohníčků), větší důraz na na některé online prvky a statistiky postavy. Zcela upřímně se dá konstatovat, že vše dobré, co se kdy řeklo o Demon's Souls (a že toho bylo!). Není to ale málo? Nestávají se tak Dark Souls jenom datadiskem sebe sama? Naštěstí tomu tak není. Jde opravdu o novou hru, pokračování, které má základní věci prakticky identické, ale předkládá nám je v novém světle a hlavně v novém světě. Pokud se Demon's Souls dají nejlépe přirovnat ke hře Megaman (výběr světů a bezchybný průběh levelem k bossovi, což je otázkou stovky opakování téhož), Dark Souls se dají lépe přirovnat k Megamanovi na drogách. Místo oddělených levelů jsme nyní dostali do rukou propojený komplexní svět, který oplývá rozmanitostí přímo nevídanou, přičemž si zachovává logiku. Z prvního vězení v podhraní si postupně projdeme hrady a zámky, lesy, podzemí, paláce s nesmírně propracovanou architekturou a tak dále. Krásné na hře je, že nejsem v pravém smyslu o "levely", ale o regulerní architekturu - poplatnou fantasy světě - ale přísně realistickou. A to je jeden z hlavních prvků, proč je hra skvělá. Absolutní minimalismus, či spíše realismus, pak nastává v navigaci světem. Žádné mapy, žádné kompasy - jenom paměť a spolehnutí se na uspořádanou architekturu. Procházka touto hrou je radostí. Stejně jako u Demon's Souls, velkou roli zde hrají vzkazy hráčů online, které zpestřují svět. Celá atmosféra pobytu mrazivé virtualitě tak dokonale podtrhuje smysl uvězněných postav. Uniknout není kam, bolet to bude vždy a všude. Možná o něco málo méně. Ale spíše více. Deprese jednotlivých postav, které potkáme; bezútěšnost prostředí; náhodná kooperace zombifikovaných hrdinů při online hře. Nic z toho se od prvního dílu nezměnilo. Je to jenom dotaženo o několik kroků dál právě díky světu a většímu důrazu na narativitu příběhu. Neznamená to, že by byly Dark Souls ukecané - absolutně zde nejde najít srovnání ve hrách jako Witcher 2. Ale motivace je tady více zřetelná, byť přímočará. Nejsou to ale osudy postav, které by nás zajímaly v prvé řadě. V prvé řadě nás zajímá osud naší postavy. "Jako každá správná hra" jsou Dark Souls v první řadě o objevování. Objevování všeho. Cestičky, zkratky, nepřátelé, kouzla, interakce se světem... k ničemu není přilože žádný návod pro trumbery, že máte stisknout tlačítko START, abyste zachránili svět. Narativní prázdnota světa 1000 je záměrná, nevíme kam jít, co tam dělat, co tam lze dělat, co nás čeká... a to je na hře to krásné. Je to Hra s velkým H, dává nám prostor se vyřádit. Doslova za každým rohem může čekat překvapení. Nemusí, ale může. To napětí je dechberoucí. Není to horror. Anebo - je to permanentní horror, který končí až naprotým zvládnutím hry. Anebo vyčerpáním. Svým způsobem jsou staří harcovníci v obrovské výhodě, protože již zvládli svou srdeční aktivitu natolik, že jim hra přijde snadnější, než obyčejným hráčům. Je to logické. Soukromě jsem to začal nazývat "Portal 2 efekt". První Portal přišel z čistého nebe a způsobil vlnu nadšení. Druhý díl, ať už by dopadl kvalitativně jakkoli, nemá nikdy šanci napodobit onen šok, kteří hráči měli při hraní prvního dílu. Tím absolutně nezpochybňuji kvality Dark Souls. Jenom poukazuji, že je to ta samá božská mana, kterou jsme už jedli a které se nejde jen tak přejíst. Obzvlášť v dnešní době tupých a jednoduchých "AAA" herTM bez jakéhokoliv náznaku výzvy a smysluplnosti. Je v podstatě lhostejno, co ještě ve hře zažiju a kdy si udělám čas na dohrání. Už teď je jasné, že From Software zúročili zkušenosti z Demon's Souls a v upraveném konceptu oblažili naše srdce touto nádhernou hrou. Styl hraní je dotaženější, ale je to hlavně svět, který si zaslouží ovace. Vše ostatní je vlastně naprosto logické, zapadá to do sebe, jako Lego. Dark Souls jsou výjimečnou hrou pro náročné hráče, dychtících po "jiném" zážitku. Přesněji řečeno - dychtících po opravdovém zážitku z hraní. Takové lahůdky se dneska nedělají a i když lze v globálním měřítku polemizovat nad originalitou a inovací, nelze upřít, že jde o jednu z nejzábavnějších a nejvkusnějších her nejen tohoto roku. Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


BlackReminder: janské lázně webkamera Penziony Janské Lázně nabízejí ubytování v 13 penzionech v Janských Lázních a okolí. Můžete rezervovat pokoj nebo apartmán již od 450 Kč za osobu a noc. Pobyty v Janských Lázních | lázeňské a wellness pobyty... 30 nejlepších hotelů v Janských Lázních (od 847 Kč) Velké slevy na on-line rezervace hotelů ve městě Janské Lázně, Česká republika. Mnoho volných pokojů za skvělé ceny. Přečtěte si hodnocení hotelů a vyberte si ten, který vám bude nejlépe vyhovovat. Ubytování Janské Lázně. Databáze ubytování obsahuje přímé kontakty na vlastníky ubytování. Rezervace ubytování probíhají bez prostředníka a bez provize. Dovolená Janské Lázně se slevou - Ingtours Lázně pro dospělé, klientům poskytují celé spektrum péče pro všechny skupiny zájemců a nabízí možnost čerpat z široké škály procedur. Penzion Alenka Jánské Lázně – místo, je přímo předurčené pro strávení Vaši dovolené. V zimním i letním období zde naleznete mnoho inspirace pro volné dny. Kabinová... Janské Lázně - Lázeňské a wellness pobyty | LazneTravel... Janské Lázně naleznete v údolí Janského potoka na úpatí Černé hory v Krkonošském národním parku. Své jméno získaly díky léčivému termálnímu pramenu, který byl objeven již v roce 1006. Janské Lázně | Chata Pod lesem Nedaleko horské chaty Pod lesem se nachází lyžařské středisko Jánské lázně, které se řadí mezi nejlepší střediska v Krkonoších. Hotely Janské Lázně | Hotely.cz Široká nabídka ubytování v hotelech v Janských Lázních. Hotely s hodnocením zákazníků. Rezervace ubytování online nebo telefonicky na 222 500 555. Penziony Janské Lázně Hledáte ubytování v penzionu? Vyberte si z více než 43 penzionů - najdete hodnocení, fotky, ceny, vybavenost a přímé kontakty.


text: Zatím jen čtyři motory Základním motorem trojky je v současné době 320i, tedy dvoulitrový atmosféricky plněný benzín s výkonem 110 kW. Stejně jako nafťák i tento motor se poprvé objevil v jedničce a je evolucí staršího motoru 318i s výkonem 105 kW. Další dva motory už jsou řadové šestiválce, které trojce výborně sluší: 325i s objemem 2.5 l a výkonem 160 kW a 330i s objemem 3.0 l a výkonem 190 kW. Oba motory vychází ze starších verzí s výkony 141 a 170 kW; nárůst výkonu o 20 kW je velmi slušný. Zejména motor 325i patří ve své kategorii jednoznačně ke špici. První trojku jsme testovali už v dubnu tohoto roku, šlo o velmi dobře vybavený model 325i s automatickou šestistupňovou převodovkou. Model 320d se k nám dostal v podobné výbavě (ale bez navigace a PDC) a to včetně šedé arktické metalízy a světlým koženým interiérem, ovšem místo automatu dostal klasický manuál, rovněž se šesti kvalty. Cena základního modelu je 907 tisíc, za spoustu prvků výbavy ale připlácíte, základ je docela chudinký. Počítejte s tím, že další korunky z peněženky utečou za 17" litá kola, xenonové světlomety, sportovní volant, el. ovládání sedadel, tempomat, loketní opěrku, kůži apod. Celková cena testované 320d činí 1,2 milionu korun a přitom zde ještě některé drobnosti chybí (navigace, TV tuner, PDC...). Nová generace je vzhledově pouze evolucí staré, nejde o žádné designerské cvičení ve stylu nové sedmičky v roce 2001 Pár poznámek aneb proč se opakovat Vzhledem k tomu, že jsme o trojce popsali doslova stohy papíru a věnovali jsme se jí s pečlivostí nám vlastní, bude tento test hodně stručný; nemá smysl znovu opakovat to, co napsal Pavel Janda o exteriéru a interiéru. Vzhled vozu se jednoznačně povedl – každým dalším dnem se mi trojka líbila o něco více. Zatímco z prvních obrázků jsem příliš nadšen nebyl, živý kontakt můj názor zcela změnil. Přesto však čtvrtou generaci považuji za nepatrně elegantnější a sportovněji laděnou. Zvlášť záď se mi líbí více, naopak přední masku má – dle mého názoru – hezčí generace pátá. Tip: Rozsáhlý test modelu 325iA Nové ledvinky jsou brutálnější a agresivnější než u staré trojky --- Koncepce motor vpředu, pohon vzadu, umožňuje posunout přední nápravu dopředu; výsledkem je ideální rozložení hmotnosti Zadní světlomety se mi na fotografii nelíbily, naživo jsou ale o poznání hezčí --- 320d značí naftu --- Jednoduchá koncovka výfuku nenadchne, dvojitá z modelu 325i vypadá lépe Neodpustím si také malou poznámku k předním sedadlům: ta standardní jsou spíše podprůměrná, se špatným bočním vedením a docela tvrdými bočnicemi sedáku, které na komfortu nepřidávají. Opěradla jsou naopak pohodlná a díky elektrickému nastavení bederní opěrky si můžete „hrbolek“ posunout nejen ve směru horizontálním, ale i vertikálním. Sedadlo řidiče má dvě paměti, což se hodí, když se ve voze střídáte se svou partnerkou. Pokud to s trojkou myslíte vážně, určitě si připlaťte za sportovní provedení (budete ale muset oželet kůži). A ještě drobnost: lepší než standardní sportovní volant je M-provedení, které bude součástí chystaného M-paketu; současný sportovní volant má totiž stále příliš tenký věnec. Světlý interiér vypadá elegantně, kůže se ale v létě rozpálí --- Dřevěný pruh se mi příliš nelíbí --- Jako celek ale vypadá palubní deska i celkový design interiéru velmi dobře Sportovní volant má stále docela tenký věnec, drží se ale dobře --- Mezi přístroji zůstal ekonoměr, ale chybí teploměr chladicí kapaliny --- Sedadla jsoui poněkud plochá Ani místo vzadu nelze opěvovat vzhledem k rozvoru 2 760 mm, který patří ke špičce ve třídě. Vůz totiž používá méně klasickou koncepi pohonu - motor vpředu, náhon vzadu. Proto je přední náprava posunuta hodně dopředu a prostor v interiéru odpovídá předokolce s rozvorem o nějakých deset cm menším. Oproti staré trojce je to ale lepší; přesto novinka nedosahuje na etalony třídy jakým je např. Ford Mondeo. Ani místa nad hlavou mnoho nezbývá, stejně jako pro nárty; řidič musí počítat s tím, že pokud někoho poveze, nemůže dát sedadlo zcela dolů. Jinak ke trojce nelze mít výhrady, zpracování interiéru či pozice za volantem patří ke špičce. Skvělý je pocit, jak vás auto po usednutí za volant doslova objímá, cítíte se být jeho integrální součástí. V žádném jiném autě této třídy jsem nic podobného necítil, snad jen v C-klasse od Mercedesu. Loketní opěrka je za příplatek a nově je dělená --- Manuální řazení má dlouhé dráhy --- Vzadu je na předních sedadlech měkčený plast Místa není vzadu mnoho, ale stačí