25. 10. 2010 Problematika bazarových her Ubisoft: "Od příštího roku bude nabízet dodatečný obsah pro ty hráče, kteří si koupí jeho hru novou." THQ: "Je nám celkem jedno, zda jsou uživatelé bazarových her naštvaní, protože zákazníci, kteří si koupí hru novou, získají úplně všechno. Doufám, že to lidi nenaštve. Doufám, že dokážou pochopit, že když si koupí bazarovou hru, my jsme podvedeni." David Braben: "V letech 2008-2009 tvořil prodej bazarových her GameStopu (největší specializovaný prodejce her v USA) celých 42% ze zisku firmy a jen hrubý zisk z bazarového prodeje činil skoro miliardu dolarů." Epic Games: "PC Gamer připomněl starou známou věc, že zaměstnanci Epicu si kvůli interním směrnicím nesmí kupovat bazarové hry, protože škodí průmyslu." Pokud jste si již dostatečně vyvalili oči, vykloubili čelist nebo se prostě vyz 1000 vraceli, můžete číst dál.) Vydavatelské společnosti pláčí. Jejich hry hraje mnohem více lidí, než je prodaných kopií. Nemluvím o warezu - ten samozřejmě negeneruje žádné zisky. Mluvím o bazarovém prodeji her, který hráči využívají více a více. Je to logické. Koupit za padesát dolarů hru, za víkend ji dohrát a co pak s lisovaným médiem, které už nemá co nabídnout? Jenom malé procento her si u hráčů vybude pozici "must have", většina je bez rozmyslu a tíhy v srdci poslána dál - kamarádům nebo právě do bazaru za nějakou cenu, která z oněch padesáti utracených dolarů udělá třeba jen polovici. A to vydavatele trápí - oněch zbylých pětadvacet dolarů totiž nedoustanou oni, ale prodejci použitých kopií her, jenž si na bazarovou cenu přilepí svou marži. A proti tomu by se mělo brojit. Vážně? Rozumím tomu, že hry, tedy software, spadají do kategorie produktů, které by se daly nazvat spíše službami. Uživatel si kupuje v podstatě jen svolení k tomu, aby mu zboží poskytlo službu - uživatel není majitelem daného produktu, ale je "majitel uspokojení, které mu produkt poskytne". Na první pohled jde o kosmetickou změnu - uživatel používá software a až se mu omrzí, tak jej prostě odloží. Pointa je právě v tom, že uživatel nemůže prodat svolení k používání produktu, neboť koupená licence je nepřenosná a je vázaná na samotného uživatele. Jistou logiku to dává. Vydavatel daného produktu tak má větší jistotu, že jeden jeho produkt nepoužívají třeba čtyři uživatelé. Představme si to tak, že by jednu kopii například Photoshopu používalo střídavě desítka lidí, kteří si ji mezi sebou budou "prodávat". I v případě, že skutečně budou používat software jednotlivě, firma Adobe se na případ může dívat, jako na ztrátový - podobně, jako warez. Deset grafiků si pomocí jediného software vyrobí obrázky, které pak prodají a vydělají si na živobytí. Firmě Adobe by se samozřejmě mnohem více líbilo, kdyby prodala deset Photoshopů místo jednoho. Může toho dosáhnout? Může a to celkem snadno, v teoretické rovině. Zakáže prodej softwaru / licence a zahrne tento požadavek do všeobecných ujednání, která jako uživatel přijímáte při koupi Photoshopu. Případ uzavřen. Dalším logickým krokem bude hardwarová nebo softwarová pojistka, že daný produkt nemůže skutečně používat nikdo jiný, čili i když kamarádovi půjčím svůj notebook s nainstalovaným Photoshopem, milý kamarád ho nespustí, protože není mnou. Vlastně by se neměly ani spustit Windows, protože za obrazovkou nesedí majitel licence. Něco jako auto, které nemůže nastartovat nikdo bez správného otisku prstu. Naštěstí orwellovská vize nedospěla do této fáze a nelze vzdáleně kontrolovat, kdo používá notebook s mnou zakoupenými aplikacemi, ale celkem hezky to ilustruje zoufalé snažení vydavatelských firem. Jenže u her je situace jiná, než u Photoshopu. Ze hry jako uživatel totiž nemám nic, co bych mohl zpeněžit. Moje zábava v mém volném čase je čistě subjektivní záležitost, za kterou nikdy nic od nikoho jiného nezískám. Neumím si představit, že bych mohl po dohrání Super Maria jít do krámu a říct: "Dvě housky a jogurt prosím". Můj herní prožitek, i kdyby byl sebesilnější, nemá směnnou hodnotu. Ani kdybych o hraní her psal a vydával to knižně, čili vydělával bych, moje honoráře by byly za psaní, nikoliv za hraní. Asi existuje úzká skupina hráčů, co dokážou proměnit své úsilí nad hrou v peníze (sportovci nebo farmáři), ale v obecném pohledu je to nesmysl, vlastně je to proti smyslu (nevýherních) her jako takových. Proto i stavění her na úroveň Photoshopu považuji za naprostý nesmysl. Měl bych mít právo produkt prodat a to prostě jednoduše proto, že mi přestal poskytovat službu či uspokojení. Vyčerpa 1000 l jsem možnosti dané hry (případně mne prostě nebavila, což je většinový případ), nemá mi co nabídnout - její vlastnictví je tedy nadbytečné. A byl bych ekonomicky vzato hlupák, kdybych doma hromadil něco, co se dá zpeněžit a já onu věc nechci, no ne? Samozřejmě - většina mnou vlastněných her má pro mne osobní hodnotu, pro kterou je nikdy neprodám (držím se hesla, že hry zásadně neprodávám - když už si něco kupuji, tak věci, které chci vlastnit, srdcovky - ale to s tímto textem nesouvisí). Ale v zásadě mi přijde samozřejmé, abych se mohl účastnit volného trhu - tedy obchodovat s věcí, kterou jsem si koupil. Ať už auto, knihu nebo hru. Bohužel legislativa je v tomto ohledu velice skoupá a nahrává tak do kapsy těm, kteří z dané věci profitují, tedy jak oni sami tvrdí neprofitují. Kde se v nich bere ta drzost k tomuto tvrzení? Nedávno jsem prodával auto známému a určitě za mnou nepřišel zástupce firmy Ford s papírem, který mi zakazuje prodat ojetinu, jelikož by ji ještě někdo mohl využívat k ježdění za pár desítek tisíc a tím vzniká škoda firmě Ford ve výši až jednoho milionu korun. Spadli z višně? Jak je možné, že do posledních let herní průmysl expandoval a vydělával obrovské sumy peněz? Chápu, že se náklady na hry zvýšili na nesrovnatelně vyšší úroveň, což je pro vydavatele větší riziko a chtějí se pojistit. Jenže ta pojistka by měla být hra samotná - měla by být natolik pro hráče atraktivní, že se jí nebudou chtít zbavit. Budou ji chtít hrát časem znova. Budou ji doma nadšeně vystavovat doma hned vedle kůží potažených svazků Fjodora Dostojevského. Takovou hru nebude chtít nikdo prodat a není se teda proti čemu pojišťovat. Herní vydavatelé tak vlastně dávají otevřeně najevo, že jsou s hrami v koncích. Rovnice "univerzální hra pro masy" + "obrovské náklady na vývoj a reklamu" = "megalomanský zisk" pomalu přestává platit. První proměnná už naráží na svoje žánrové hranice. Dříve byli hráči "adventuristi", "dungeoňáci", "střílečkáři" nebo "stratégové" a vzájemně si nelezli do zelí. Firmy tak měli jasné odbytiště a stabilní obrat. Pak ale někoho napadlo - co kdybychom udělali akční adventuru? Nebo akční RPG? Nebo akční strategii? Zaujme to hráče z obou skupin - a ty vyhraněné fandy nalákáme na opravdu špičkovou grafiku (ale těch je stejně menšina, tak co), takže ve výsledku vyděláme víc! Jenže jak se na to chcete dívat dneska, když se hlavní komerční žánry her unifikovaly na FPS/TPS, sporty a casual minihry? Jak se asi tváří šéf opravdu velkého koncernu, když vidí ve zprávách novinku "Minecraft vydělává $350.000 denně"? Když dneska těžiště výdělečných hráčů jasně vězí v skupině casual a kdejaká kravina na Facebooku s nákladem v podstatě nula nula prd vydělá tolik, co AAA hra za 50 milionů dolarů? Vydavatelé her si dávno uvědomují, že poměr cena / výkon už netkví v takzvaných AAA hrách, kterými zahlcují trh a doufají, že se dostanou mezi ona vytoužená čtyři procenta, která vydělávají. A začínají zmatkovat, což je velice komické. My, jako spotřebitelé, totiž víme, že nám pořád zbyde freeware (či warez) i v situaci, že bude zakázané hry snad i kupovat ;). A nejde jenom o žánry. Hra, kterou si v pátek koupím a v neděli dohraju (stane se pro mne prakticky bezcennou) má v pondělí pořád ještě slušnou hodnotu a tak se z mé osobní investice $50 stane klidně jen $10. A to je přibližně suma, kterou jsem ochoten dát za víkendovou zábavičku - počítám s tím už při koupi hry. Možná je to nemístný rýpanec, ale jaká bude hodnota hry po měsíci? Když už ji v 8da šichni mají? No velice malá. A bonus - budu chtít prodávat hru, ve které jsem strávil měsíc života? Nejspíše ne. A i kdyby, z mé prvotní investice $50 se stane investice $45, což je tak malý rozdíl, že kdo by se tím zabýval. Vůbec bych se nedivil, kdyby příští, ale spíše přespříští generace konzolí / her nebyla založena na nejnovějších technologiích. V tomto směru jsme prakticky došli k hranici (i když fotorealismus to snad vyjma Gran Turisma 5 stále není), která je přijatelná. Co se bude muset spíše stát je snížení nákladů na vývoj - tedy vytvoření nových nástrojů, které budou moci vývojaři používat rychleji, snadněji a s výrazně lepšími výsledky, než jsme byli doposud zvyklí. To by mohla být jedna větev vývoje, aby případná ztráta u neúspěšného projektu nebyla tak velká. Jenže proč tak složitě? Počítačové hry se jako žánr velice rychle dostaly do fáze takzvaného "europiva". Je extrémně obtížné pro laiky rozeznat, čím se od sebe hry liší, ba i odborníci si občas neví rady. Microsoft? SONY? Activision? Jaký je v tom doopravdy rozdíl? Recenze jsou na jedno brdo. Všechno se jede podle stejné šablony a všichni doufají, že nasypou-li do vývoje a reklamy sto milionů dolarů, tak to přece musí vydělávat! Jsme pak svědky projektů jako APB, které přes nemalé peníze selhaly ve "zdánlivé maličkosti" - nikdo to nechtěl hrát. Ta drzost ze strany hráčů, že? Nástup digitální distribuce pocit bezmocnosti ještě více umocňuje. Do toho jsou vydávané okleštěné hry, které zaplatíte několikrát ve formě DLC, ale své peníze, či spíše zbytkovou hodnotu, už nikdy neuvidíte. Vnímám pozitivně snahu Steamu umožnit "věnování" her mezi hráči, pokud si tito vyřeší platbu mezi sebou mezi systém. Ale šušká se i něco o bazarovém prodeji, což je dobrá myšlenka. Než čekat na snížení ceny dané hry, určitě si ji dříve koupím z druhé ruky. A pokud si Steam naúčtuje jako manipulační poplatek, tak je to sice lichva, ale zatím se to tváří, jako přijatelné řešení i pro vývojaře. Sám nevím, jak dopadne finanční politika služeb 1000 typu OnLive. Rozhodně ale vím, že dám přednost bazarové hře v dobrém stavu před novou, protože je prostě levnější a poslouží mi stejně dobře, jako nová. Teda dokud tomu nebude zabráněno - pak si hry asi přestanu kupovat úplně. Zaslepeni grafy o vývoji zisků zapomínají vydavatelé na jednoduchou věc. Dobré hry si hráči koupí, špatné si nekoupí, případně je prodají. A dobré hry, ať už si pod tím představíte cokoliv, nebyly nikdy v historii tvořeny balíkem peněz, ale vždy lidmi, kteří dokázali díky tomu balíku vytvořit unikátní hru, kterou lidé chtějí a neprodají. Proč chodit pro ránu daleko - GTA4 stálo sto milionů dolarů a prodalo se ho výrazně přes 15 milionu kusů (nemám přesná čísla i online distribuce, ale zrovna PC port hry asi výrazně prodeje neovlinil). Průměrná cena $45 v prvních měsících s minimálními slevami - zisk pokryje investici více než šestkrát. Ale prodejnost není všechno - bohužel pro vydavatele je prestiž ze samotného vydání hry mnohdy sekundární. Přesto pohled na špičku nejprodávanějších her hovoří jasně - není tam ani jedna rychlokvaška či náhodně zářící hvězdička. Není to pro vydavatele směrodatné vodítko? Bohužel ne. Nesnaží se dělat výjimečné věci, snaží se jen vydělat víc, než investovat. To Rockstar samozřejmě také, ale rozdíl v produkci je pro nás více než patrný. Nemáte pocit, že se blíží renesance? Že se mnohem víc hovoří o malých, nezávislých studiích, indie scéně, či projektech jednotlivců? Že jsou hráči i novináři už unavení opakovaným tlučením slámy "naše hra bude nejlepší"? Že už málokterý vývojář nebo vydavatel je originální ve své prezentaci a produktech? Že herní marketing ztratil pevnou půdu pod nohama - že už nám nemaže med kolem huby "kup si naše hry", ale přistupuje k zoufalým krokům typu "kup si vyříznuté DLC, hru stejně nesmíš prodat"? Že velkohubá prohlášení typu "Snažíme se jen nabízet našim zákazníkům špičkové produkty" lze přeložit jen jako "Je nám jasné, že naše hry nikdo nebude chtít mít doma v knihovničce"? Já ten pocit mám. Mám pocit, že více a více uvidíme přerod hráčů i vývojařů / vydavatelů. Mám pocit, že hry přestávají být dojnou krávou, ze které mohl dojit každý blbec. Nebude to změna ze dne na den, ale zkuste si spočítat, kolik her jste si koupili (a neprodali) v minulých letech a jaké hry si hodláte koupit (a patrně neprodat) v roce 2011 (kdy je lineup velkých vydavatelů v podstatě známý). Když se divám do své knihovničky, rok 2011 bude oproti letům předchozím nejspíše velice chudý. Bazarové hry? Ano, teď se projevím, jako mladý komunista, ale je to jen klasická "imperialistická nenažranost mandelinky amerického brouka", která způsobuje tento veškerý povyk okolo obyčejného bazarového prodeje her. Nenechme si brát naše práva, nechoďme na filmy Zdeňka Trošky, nepijme europivo a nejezme výplody lyžujících kuchařů. A smějme se vydavatelům, protože nic jiného z naší pozice nezmůžeme. Tedy krom nekupování jejich her samozřejmě. Hry z druhé ruky skutečně představují pro distributory problém. Vydáváním sračkových her se nedá vydělat. A to je ten problém. (Ještě mne napadala analogie s prodejem her ála unikátním IP přístupem na webové stránky s reklamou...). 22 komentářů: Osobně základní problém vidím v tom, že pro distributora je težké přesvědčit lidi, že nekupují hru, ale licenci na hru. Na stranu druhou je to docela podobné s filmy na DVD a knihami. A ty se také prodávají v bazarech a nikdo moc neřve (řvali, ale už to vzdali).OdpovědětVymazat Osobně jsem velký fanda DLC kódů pro prvního majitele hry. Naopak se mi nelíbí dodatečné placené DLC, které působí vytržením ze hry. Další generace konzolí možná bude podporovat něco jako Steam - hra bude pevně vázaná na účet a stahovat se bude z internetu, ale bude ji možno nainstalovat (hrát) i z média. Takže budou moci hrát i lidé s velmi pomalým internetem (bez něj nepůjde aktivovat licence) a zároveň médium se hrou nepůjde už prodat pro jeho nepoužitelnost dalším majitelem. mozno si ale neuvedomuju, ze ak by takyto system fungoval, tak si kazdy rozmysli, ci si nieco take kupi za 50 € a potom to nebude moct predat. nakoniec si tak nemusi kupit mesacne 3 hry, ale len jednu, lebo to za co ju predtym predal znovu investoval do nejakej inej hry.OdpovědětVymazat a uz vidim ze zase budu plakat jak ide herny biznis dole vodou, ze sa im tie 4 hodinove kraviny nepredavaju. fendi Pekna je ta rozdilnost pristupu:OdpovědětVymazat Dokud si hru nekoupite, je s tim nakladano jako s jakymkoliv jinym zbozim(proste krabice-vyrobim-naskladnim-rozvezu po kramech) a je to casto pouzivano jako protipiratsky argument, ze jidlo, auto, cokoliv, taky nekradete. Ale jakmile si to zbozi koupite, je to nahle cenny artefakt, ktery uz vam zustane naveky a nikdo jiny ho nesmi pouzivat. Hm. Je to asi jako by vas nutili jezdit v aute dokud se nerozpadne a za pripadny prodej by byl postih. Vazne netusim, proc bych mel MW2 dohranem za 5 hodin mit tuhle jednohubku doma az do skonani sveta. Je to stejne jako s hamburgerem - spotrebni konzumni zbozi. Tak proc to neposlat dal, kdyz to jde a poridit si dalsi konzum. Dale boj proti bazarum typu EA - po prvnim zadani kodu musi dalsi majitel zaplatit 10 dolaru(online funkce, MP, DLC atd.), podle me nahrava jen myslenkam: Kdyz nemohu plne uzivat legalni, byt bazarovy produkt, pak ho legalne mit nepotrebuji. Dale je zvlastni, ze slusne vydelavaji bud firmy, ktere se prikladne staraji o sve produkty a pokud mozno si z hracu nedelaji placene betatestery (Valve, Blizzard, Epic..), nebo udelaji produkt, ktery je tak nejak sympaticky, ze si clovek rekne: Jo, za tohle klidne ty prachy dam(Braid, Limbo, Minecraft). Dle mne by se spolecnosti mely rozumne dohodnout na jednotnem pristupu a rozhodne se vyhnout buzerovani zakazniku, protoze je jiste jedno: Prodeji her to rozhodne nepomuze. Něco shnilého bude v království DánskémOdpovědětVymazat Jako malý jsem slintal nad inzeráty s PC- pentium MMX, a teď? Včera jsem si koupil na www.gog.com Might&Magic I-VI. díl a blahořečím rozhodnutí si na hraní koupit netbook. Chtěl jsem říci, jsem dospělý, mám peníze, mohl bych mít špičkové PC nebo konzoli, ale když jsem v obchodě s hrami, nevidím téměř žádnou, kterou bych si chtěl koupit.OdpovědětVymazat Syn má nové PC,s 64 bit. Windows, a když vidím jak po dvou dnech odkládá "nudný" Gothic IV... StriderCZ: ano, je to tak ;-)OdpovědětVymazat Este k tomu clanku, Dave si to tu samozrejme napisal z pohladu nahnevaneho hraca, a ako priklad posluzili hry, ale skutocnost je niekde vyssie, suvisi s autorskymi pravami a zakonodarstvom. (hry su iba mala cast, v spolocnom vreci su myslienky - algoritmy, formy, melodie, obrazy, cokolvek...) Cize problem je v definovani pojmu "Dusevne vlastnictvo" a s tym suvisiace patenty,licencie a pokial nebude obecna chut/motivacia to zmenit (kym na tom budu paraziti zarabat) zakony sa nezmenia. Teraz su podmienky jasne: pokial skonzumujes nejake "dusevne vlastnictvo" niekoho, kto ho predava, musis za to zaplatit, a to tak aby vlastnik z toho nieco mal. Neautorizovany bazarovy predaj je v tejto situacii porusovanim podmienok, lebo vlastnik z toho nic nema, cely zisk z tohto predaja je uz niekde mimo. Porovnavanie s fyzickym vecami sa tu pouzit urcite neda (zozeriem hamburger a predam ho dalej, bez akejkolvek zmeny?) Toto je vpodstate na tej istej urovni ako piratenie, pre vlastnika prav medzi tym nie je ziadny rozdiel! Busines starsi, cize knihy/filmy/hudba ma toto uz zmanazovane a na taketo "prepoziciavanie" ma vytvorene paky/licencie (pozicovne/kina/televizie/radia...) tak, aby vlastnik z toho nieco mal. No proste je to na dlhsiu filozoficku debatu pri pive, ale jedno je mi jasne, nieco sa bude musiet zmenit; zvlast v dnesnej dobe internetu, kedy sa akekolvek "dusevne vlastnictvo" moze dostat k neobmedzenemu mnozstvu ludi bez akychkolvek dalsich nakladov. ...zaciatok moze byt napriklad aj presadenie niektorych navrhov Svedskej `piratskej strany` (v europarlamente ma jedno kreslo), ktora v tomto ponuka reformu... Já pochopitelně nemám vzdělání na to, aby 1000 ch posoudil legislativní stránku věci. Moje přirovnání k automobilu je ale myslím přesnější, než k hamburgeru. Koupím si nové, chvíli jezdím (poskytuje mi službu) a pak ho po X kilometrech prodám kamarádovi za nižší cenu. Auto má sice něco naježděno, ale službu bude poskytovat dál, podobně jako bazarová hra může být bez manuálu či s poškozeným médiem, které se pomaleji načítá.OdpovědětVymazat Neřeším tím samozřejmě duševní vlastnictví. Řeším spíš přístup k věci jako takové, vydřidušství vydavatelů (nikoliv autorů!), délka a úroveň kvality současných her. Rozumím tomu, že by lidi dostali rádi zaplaceno za zážítek ze hry od každého hráče zvlášť, leč v globálu vidím, že zákaz bazarových her znásobí množství warezu a na nějaké unikátní dodatky pro "první majitele" se lidi leda tak vyserou. Vypadla mi věta: "Když prodám hru, vzdávám se možnosti znova si ji prožít, stejně jako s autem. Proto bych se více obracel na kvalitu a hodnotu hry, než na zákaz bazarového prodeje."OdpovědětVymazat Hele, u Steamu hru kterou sis už koupil darovat nemůžeš, pokud vim (ani tamtu volnu nevidim). Můžeš hru koupit buď pro sebe, nebo pro někoho. Ale jakmile se hra připojí k jednomu účtu, je s ním spojená navždy.OdpovědětVymazat Bohužel, lidi nerozeznávají, co to je produkt a co je licence. Proto jediná cesta jsou HW klíče (u her zamítnuto z důvodu ceny), nebo aktivace na účet (Steam a podobně).OdpovědětVymazat U těch HW klíčů by to nemuselo být marné. Každý hráč by měl svůj USB token s unikátním šifrováním (de facto HW gamers card) a kupovaly by se jenom certifikáty ke spuštění. Jednorázová investice.OdpovědětVymazat Pořád mi to ale trochu vadí z principu - odnesou to vždy sl 1000 ušní hráči / nakupovači - těm jsou házené klacky pod nohy jeden za druhým. Pořád by se mi líbilo víc, kdybychom si mohli hry půjčovat / kupovat stejně, jako knihy v antikvariátu nebo filmy. Tam to funguje leta. Navíc se čtením knih, hraním her nebo koukáním na filmy nedají dále vydělávat peníze (snad vyjma odborných publikací) a proto se mi nelíbí srovnání s produkčním softwarem. Nejvíc mne ale zaráží fakt, že herní průmysl otáčí každoročně více a více peněz... Jenže půjčovny platí poplatky za to, že mohou půjčovat filmy (desátek pro distributora). Antikvariát je spíše skladiště starých knih (abandonware).OdpovědětVymazat Podle licence na DVD se filmy NESMÍ přeprodávat. To že se to děje a je to nelegální, je věc druhá. Sranda je, že koupit originálku od jiného majitele je vlastně "trestné", kdežto stáhnout si film/hudbu z netu v avi/mkv/mp3 je legální ;). Distributorům jde spíše o pár měsíců starou novinku, než o několik let staré hry, ze kterých stejně moc nekape. Otáčí více peněz, ale náklady na vývoj hry jsou vyšší a vyšší... prave proto, ze hry generuji zisk prvni mesic, vidim chubu ve hrach. Je nutne je delat na ten mesic. Abych nemel chut je prodavat. Nebo levneji samozrejme.OdpovědětVymazat Ochota lidí za něco platit mimo jiné závisí na tom, zda mají pocit, že za platbu dostávají adekvátní náhradu. Daně v severských státech- Švédsko, Finsko jsou vysoké, přesto je platební morálka vyšší než na jihu, kde jsou daně nižší.OdpovědětVymazat Podobně jako u nás v nemocnici lidem tolik nevadí platit 30 kč, na rozdíl od lékárny. Jinak mně zaujala recenze na Gothic IV na Bonusweb: Hra se staršími díly nemá velkou návaznost (jiný vývojářský tým), je lineární, koridorová- volnost pohybu mizerná, dovednostní strom jeden z nejhorších v RPG, úkoly standartní, grafika ucházející (dle Jakuba by moře mohlo být realističtější :-), příběh jaktakž ujde (syn Jakub, když uviděl dívku hlavního hrdiny, tak znuděně prohlásil- ona beztak na konci tutoriálu umře, a bohužel se nemýlil) a celkové hodnocení? 80% Bonusweb, 40% hráči... co dodat? Napadla me jeste jedna zaludnost toho zakazu projede bazarovek - pokud se hra po roce vyproda, nezbude nez ji upiratit?OdpovědětVymazat Počkáš, až bude na GOG ;). Tohle by měla řešit digitální distribuce.OdpovědětVymazat no GOG....http://www.gog.com/en/wanted/ ....system shocky sa nedaju kupit uz dost dlho, teda iba predrazene na EbayOdpovědětVymazat ad steam.. v nejakom diskusnom fore som cital, ze chlapik ma ku kazdej hre na steame zvlast konto a potom ju preda aj s kontom.OdpovědětVymazat digitalni distribuce resi maximalne to, ze te oskubou nekolikrat. Jeden priklad za vsechnyOdpovědětVymazat http://peerpong.com/q/crMTb-can-i-put-wiiware-virtual-console-games-on-to-my-new-wii-that-i-had-on-the-familys-old-wii-somehow/a/4bm1V1 Tohle je ale jednoznačně chyba Nintenda a naprosté zhůvěřilosti jejich "tzv. online služeb". Produkty jsou vázané na konzoli, nikoliv na uživatele. To ale není problém digitální distribuce.OdpovědětVymazat Jsem samozřejmě pro bazarový prodej,pokud však přijde na řadu teoreticky zákaz pak možná dojde ke zvýšení kvality herních titulů,protože každý si rozmyslí než koupí hru(kterou nemůže prodat),teoreticky by mohli zmizet ty sračky co vychází ted a když si vzpomenu jak jsem hrávali třeba segu mega drive a jedna hra stála 1500 ,v první polovině devadesátých let,tak si uvědomím že jsme pečlivě hru vybírali a pak ji opravdu dohráli.OdpovědětVymazat Len par drobnych poznamociek: Nie je trestne kupit si pouzivane DVD, je trestne ho takto predavat dalej ;) Samozrejme je pravda, ze zakazanim bazaroveho predaja SW obrovsky vzrastie pocet piratskych verzii, az nakoniec mozno prestane byt rentabilne hry vyrabat, takze vyrobcovia vlastne idu proti sebe. A samozrejme je uplna pravda, ze si to nakoniec odseru ti, ktori si chcu hru kupit a nie "zlodeji"... Co sa tyka nakupu na unikatnu IP - mne sa meni po kazdom restarte modemu. A s MAC adresou by to asi tiez bol problem, hlavne pri upgradovani pocitaca.OdpovědětVymazat


Dobrý den trpím hemeroidy už je to dlouho co mi žádný nepraskl ale vždy cítím jak se mi něco vrací po velké zpátky. . Dost mě to trápí už 3 roky a nevím jak se toho zbavit .. :-( po ránu si bez zavedení čípku nesednu na velkou Zobrazit více


source: wikipedia

text: Soustava SI (zkratka z francouzského , česky Mezinárodní soustava jednotek) je moderní formou metrické soustavy a nejrozšířenějším systémem jednotek na světě. Byla založena a je udržována Generální konferencí pro míry a váhy (CGPM) a je jedinou měrnou soustavou, která má oficiální status téměř ve všech zemích světa a používá se ve vědě, technice, průmyslu i každodenním obchodě. Soustava SI zahrnuje ucelenou soustavu fyzikálních jednotek, která začíná sedmi základními jednotkami: sekunda (značka s, jednotka času), metr (m, délka), kilogram (kg, hmotnost), ampér (A, elektrický proud), kelvin (K, termodynamická teplota), mol (mol, látkové množství) a kandela (cd, svítivost). Systém může obsahovat koherentní jednotky pro neomezený počet dalších veličin. Tyto jednotky se nazývají koherentní odvozené jednotky, které lze vždy reprezentovat jako součin nebo podíl základních jednotek. Dvacet dva koherentních odvozených jednotek dostalo vlastní název a značku. Sedm základních jednotek a 22 koherentních odvozených jednotek se speciálními názvy a značkami lze použít v kombinaci k vyjádření dalších koherentních odvozených jednotek. Vzhledem k tomu, že velikosti koherentních jednotek jsou vhodné pouze pro některá použití a ne pro jiná, poskytuje soustava SI dvacet čtyři předpon, které po přidání k názvu a značky koherentní jednotky vytvářejí dvacet čtyři dalších (nekoherentních) jednotek SI pro stejnou veličinu; tyto nekoherentní jednotky jsou vždy desetinnými (tj. mocninami deseti) násobky a díly koherentní jednotky. Soustava SI je zamýšlena jako vyvíjející se systém; jednotky a předpony jsou vytvářeny a definice jednotek jsou upravovány na základě mezinárodní dohody tak, jak postupuje technologie měření a zvyšuje se přesnost měření. Od roku 2019 jsou velikosti všech jednotek SI definovány na základě stanovení, že sedm přírodních konstant SI má určité přesné číselné hodnoty, pokud jsou vyjádřeny v jednotkách SI. Těmito přírodními konstantami jsou rychlost světla ve vakuu , frekvence záření velmi jemného přechodu cesia , Planckova konstanta , elementární náboj , Boltzmannova konstanta , Avogadrova konstanta a světelná účinnost . Povaha přírodních konstant sahá od základních přírodních konstant, jako je , až po čistě technickou konstantu . Před rokem 2019 nebyly , , a definovány a priori, ale jednalo se spíše o velmi přesně měřené veličiny. V roce 2019 byly jejich hodnoty definičně stanoveny na jejich nejlepší odhady v daném okamžiku, čímž byla zajištěna kontinuita s předchozími definicemi základních jednotek. Současný způsob definování SI je výsledkem desetiletí trvajícího posunu ke stále abstraktnějším a idealizovanějším formulacím, v nichž jsou realizace jednotek pojmově odděleny od definic. Důsledkem je, že s rozvojem vědy a technologií mohou být zaváděny nové a lepší realizace, aniž by bylo nutné jednotky nově definovat. Jedním z problémů etalonů je, že se mohou ztratit, poškodit nebo změnit; dalším je, že vnášejí nejistotu, kterou nelze snížit pokrokem ve vědě a technologii. Posledním etalonem používaným v soustavě SI byl mezinárodní prototyp kilogramu, válec z platiny a iridia. Původní motivací pro vývoj soustavy SI byla rozdílnost jednotek, které vznikly v rámci soustavy centimetr-gram-sekunda (CGS) (konkrétně nesoulad mezi soustavami elektrostatických jednotek a elektromagnetických jednotek), a nedostatečná koordinace mezi různými obory, které je používaly. Generální konference pro míry a váhy, která byla založena Úmluvou o metru z roku 1875, sdružila mnoho mezinárodních organizací s cílem stanovit definice a standardy nového systému a sjednotit pravidla pro zápis a prezentaci měr. Tento systém byl zveřejněn v roce 1960 jako výsledek iniciativy, která vznikla v roce 1948, a je tedy založen na soustavě jednotek metr-kilogram-sekunda (MKS), nikoli na některé z variant CGS. Principy Mezinárodní soustava jednotek neboli soustava SI je desítková a metrická soustava jednotek zavedená v roce 1960 a od té doby pravidelně aktualizovaná. Soustava SI má oficiální status ve většině zemí světa, včetně Spojených států, Kanady a Spojeného království, ačkoli tyto tři země patří mezi hrstku států, které v různé míře nadále používají i své zvykové soustavy. Nicméně díky této téměř univerzální úrovni přijetí se soustava SI „používá na celém světě jako preferovaná soustava jednotek, základní jazyk vědy, techniky, průmyslu a obchodu“. Jedinými dalšími typy měrných soustav, které jsou stále široce rozšířené po celém světě, jsou imperiální a americká běžná měrná soustava a i ty jsou z právního hlediska definovány pomocí soustavy SI. Existují i další, méně rozšířené měrné soustavy, které se příležitostně používají v určitých oblastech světa. Kromě toho existuje mnoho jednotlivých jednotek, které nepatří do žádné ucelené soustavy jednotek, ale přesto se v určitých oborech a regionech stále pravidelně používají. Obě tyto kategorie jednotek jsou také obvykle právně definovány v termínech jednotek SI. Řídicí orgán Soustavu SI zřídila a spravuje Generální konference pro míry a váhy (CGPM). V praxi se CGPM řídí doporučeními Poradního výboru pro jednotky (CCU), který je skutečným orgánem, jenž vede technická jednání o novém vědeckém a technologickém vývoji souvisejícím s definicí jednotek a SI. CCU podává zprávy Mezinárodnímu výboru pro míry a váhy (CIPM), který zase podává zprávy CGPM. Soustava SI je regulována a průběžně rozvíjena třemi mezinárodními organizacemi, které byly založeny v roce 1875 na základě Dohody o metru. Jsou to Generální konference pro míry a váhy (CGPM), Mezinárodní výbor pro míry a váhy (CIPM) a Mezinárodní úřad pro míry a váhy (BIPM). Konečnou pravomoc má CGPM, což je plenární orgán, jehož prostřednictvím členské státy společně jednají v záležitostech týkajících se vědy o měření a měřících standardech; obvykle se schází každé čtyři roky. CGPM volí CIPM, což je osmnáctičlenný výbor složený z významných vědců. CIPM funguje na základě rad řady svých poradních výborů, které sdružují světové odborníky v daných oborech jako poradce pro vědecké a technické záležitosti. Jedním z těchto výborů je Poradní výbor pro jednotky (CCU), který je zodpovědný za záležitosti související s vývojem Mezinárodní soustavy jednotek (SI), přípravu dalších vydání příručky soustavy SI a poradenství CIPM v záležitostech týkajících se jednotek měření. Právě CCU se podrobně zabývá veškerým novým vědeckým a technologickým vývojem souvisejícím s definicí jednotek a soustavou SI. V praxi, pokud jde o definici SI, CGPM pouze formálně schvaluje doporučení CIPM, který se zase řídí radami CCU. Členy CCU jsou: národní laboratoře členských států CGPM pověřené stanovením národních norem; příslušné mezivládní organizace a mezinárodní orgány; mezinárodní komise nebo výbory; vědecké svazy; osobní členové; a jako člen ex offo všech poradních výborů ředitel BIPM. Všechna rozhodnutí a doporučení týkající se jednotek jsou shromážděna v příručce nazvané Mezinárodní soustava jednotek (SI), kterou BIPM vydává ve francouzštině a angličtině a pravidelně ji aktualizuje. Psaní a údržbu této příručky zajišťuje jeden z výborů CIPM. Definice pojmů "veličina", "jednotka", "rozměr" atd., které jsou v této příručce SI použity, odpovídají definicím uvedeným v Mezinárodním slovníku základních a všeobecných termínů v metrologii. Příručka ponechává určitý prostor pro místní odchylky, zejména pokud jde o názvy jednotek a termíny v různých jazycích. Jednotky a předpony Mezinárodní soustava jednotek se skládá ze souboru základních jednotek SI, odvozených jednotek SI a souboru násobků a dílů založených na desetinném čísle, které se používají jako předpony SI. Jednotky, s výjimkou předponových jednotek, tvoří soustavu jednotek koherentních, která je založena na soustavě veličin tak, že rovnice mezi číselnými hodnotami vyjádřenými v koherentních jednotkách mají přesně stejný tvar, včetně číselných koeficientů, jako odpovídající rovnice mezi veličinami. Například 1 N = 1 kg × 1 m/s2 říká, že jeden newton je síla potřebná ke zrychlení hmotnosti jednoho kilogramu na jeden metr za sekundu na druhou, jak je to vztaženo prostřednictvím principu koherence k rovnici vztahující se k odpovídajícím veličinám: F = m × a. Odvozené jednotky se vztahují na odvozené veličiny, které mohou být z definice vyjádřeny pomocí základních veličin, a nejsou tedy nezávislé; například elektrická vodivost je inverzní hodnotou elektrického odporu, z čehož vyplývá, že siemens je inverzní hodnotou ohmu, a podobně lze ohm a siemens nahradit poměrem ampéru a voltu, protože tyto veličiny jsou ve vzájemném definovaném vztahu. Další užitečné odvozené veličiny lze specifikovat v termínech základních a odvozených jednotek SI, které nemají v SI pojmenované jednotky, například zrychlení, které je v jednotkách SI definováno jako m/s2. Základní jednotky Soustava SI používá sedm základních jednotek, které odpovídají sedmi základním fyzikálním veličinám: sekunda (značka s, jednotka SI pro fyzikální veličinu čas), metr (značka m, jednotka SI pro délku), kilogram (kg, jednotka hmotnosti), ampér (A, elektrický proud), kelvin (K, termodynamická teplota), mol (mol, látkové množství) a kandela (cd, svítivost). Všechny jednotky v soustavě SI lze vyjádřit pomocí základních jednotek a základní jednotky slouží jako preferovaná sada pro vyjádření nebo analýzu vztahů mezi jednotkami. Níže následuje definice a popis základních jednotek pro sedm základních veličin a jejich stručný historický vývoj. Sekunda Nejstarší definice sekundy ji odvozovaly z délky středního slunečního dne, jako jeho 1/86 400. V 50. letech 20. století se za stabilnější základ definice začal považovat místo dne rok, což byl koncept v roce 1960 převzatý do definice sekundy v SI: Sekunda je zlomek 1/31 556 925,9747 tropického roku pro 0. leden 1900 ve 12 hodin efemeridového času. Brzy však technologický pokrok umožnil přesnější měření a udržování času pomocí atomových hodin. V roce 1967 tak byla definice změněna na: Sekunda je doba trvání 9 192 631 770 period záření odpovídajícího přechodu mezi dvěma hladinami velmi jemné struktury základního stavu atomu cesia 133. Později bylo upřesněno, že atom cesia musí být v klidu (časem se rozumí vlastní čas z pohledu obecné teorie relativity) a teplota pozadí blízká 0 K. Ze třetího zákona termodynamiky plyne, že teplota absolutní nuly je nedosažitelná. Lze se k ní však libovolně přiblížit. Podmínku nulové termodynamické teploty je třeba chápat tak, že cesiové hodiny musí provádět korekce s ohledem na teplotu pozadí. Stávající znění definice sekundy získala při redefinici jednotek SI v roce 2019; fakticky zůstala nezměněna, liší se jen formálně, aby měla stejný formát jako ostatní nové definice, čímž vynikne idea, že každá jednotka je svázána s určitou neměnnou vlastností přírody. Vzhledem k pokroku v metrologii času a frekvence se však uvažuje o budoucí faktické redefinici i u sekundy, která by měla vstoupit v platnost ještě před rokem 2030, podle předběžných předpokladů nejspíše v roce 2026. Metr Jako standardní vědecká jednotka se původně koncipovala délka kyvadla o půlperiodě jedné sekundy. Jelikož se však brzy zjistilo, že doba kyvu poměrně značně závisí na místě měření, byla jako definice metru zvolena délka definovaná jako desetimiliontina délky kvadrantu zemského poledníku procházejícího Paříží (to odpovídá obvodu Země přesně 40 000 km). Na základě geodetických měření byl pak vyroben prototyp metru, platino-iridiová tyč o průřezu písmene X, na níž rysky definovaly délku jednoho metru, pokud se měřil za teploty tání ledu. Definice prototypem však postupně přestala vyhovovat potřebám a vzrůstající přesnosti metrologie, takže v roce 1960 byla přijata nová definice založená na přírodním jevu: Metr je vzdálenost rovná 1 650 736,73 vlnovým délkám ve vakuu záření odpovídajícího přechodu mezi energetickými hladinami 2p10 a 5d5 atomu kryptonu 86. V roce 1983 pak byla tato definice opět nahrazena, tentokrát za definici založenou na rychlosti světla: Metr je vzdálenost, kterou urazí světlo ve vakuu za dobu 1/299 792 458 sekundy. Také zde došlo v roce 2019 k reformulaci, ale beze změny definice. Definicí metru je tedy přesně stanovena vlnová délka mikrovlnného záření, které je uvedeno v definici sekundy, vztahem . Porovnání neznámé vzdálenosti s touto vlnovou délkou lze provádět interferometricky. Kilogram Standardní jednotka hmotnosti (původně nazývaná grave) byla koncipována jako hmotnost jednoho litru vody prosté vzduchu za teploty tuhnutí. Jako definici této jednotky však první Generální konference pro míry stanovila hmotnost prototypu kilogramu, válečku z platino-iridiové slitiny: Kilogram je jednotka hmotnosti; je rovna hmotnosti mezinárodního prototypu kilogramu. Tato definice prototypem vydržela až do redefinice v roce 2019, přestože z praktických i teoretických aspektů byla již dlouho značně problematická; trvalo však dlouho, než se našla dostatečně přesná alternativa. Nová definice tak je nejpodstatnější z přijatých změn. Spojení se základní fyzikální konstantou nově umožnilo, aby velikost kilogramu a všech jednotek od něj odvozených byla spolehlivě časově stabilní. Planckova konstanta h je základní konstantou kvantové teorie, kde určuje mimo jiné vztah mezi energií a frekvencí fotonu: E=hf. Speciální teorie relativity poskytuje vztah mezi energií a hmotností, kde konstantou úměrnosti je rychlost světla ve vakuu: E=mc2. Tyto dva fyzikální zákony umožňují odvodit definici kilogramu od číselné hodnoty Planckovy konstanty. Měření hmotnosti podle nových definic prakticky umožňují wattové váhy, přičemž se využívá i nová definice ampéru. Ampér Ampér byl původně převzat z jednotky proudu v soustavě CGS, kde byla jednotka definována jako takový proud, tekoucí vodičem o délce 1 cm ve tvaru části kruhového oblouku o poloměru 1 cm, který ve středu kružnice vytváří magnetické pole o intenzitě 1 oersted; ampér byl však jako desetkrát menší než jednotka v systému CGS (dnes nazývaná abampér). V roce 1946 byla definice nahrazena novou, která velikost ampéru odvozuje od elektrické síly mezi rovnoběžnými vodiči: Ampér je stálý elektrický proud, který protéká dvěma rovnoběžnými nekonečně dlouhými vodiči o zanedbatelném průřezu umístěnými ve vakuu 1 m od sebe, jestliže mezi vodiči působí magnetická síla o velikosti 2×10−7 newtonu na jeden metr délky vodiče. Jinak řečeno tato definice zafixovala velikost permeability vakua na hodnotě přesně H/m. Z praktického pohledu však definice byla problematická a etalony proudu se konstruovaly spíše na základě Josephsonova a kvantového Hallova jevu, pomocí kterých se vytvářely etalony elektrického napětí a elektrického odporu a realizace ampéru pak spočívala na aplikaci Ohmova zákona . Nová definice tak namísto permeability vakua fixuje hodnotu elementárního náboje (permeabilita vakua se tak s novou definicí stala z fixní hodnoty empiricky měřenou veličinou), čímž se stanovuje přesně také hodnota Josephsonovy konstanty a von Klitzingovy konstanty . Druhou možností realizace ampéru je využití jednoelektronové pumpy s přesným taktováním, čímž by byl uzavřen tzv. metrologický trojúhelník. Kelvin Původní jednotkou teploty v metrickém systému byl stupeň Celsia, definovaný přiřazením hodnoty 0 °C teplotě tání ledu a 100 °C teplotě varu vody. V roce 1954 vznikla moderní definice kelvinu (tehdy označovaného ještě jako „stupeň Kelvina“, °K) tím, že se teplotě trojného bodu vody přiřadila teplota 273,16 °K. V roce 1967 pak jednotka získala dnešní název kelvin a byla definována jako: Kelvin, jednotka termodynamické teploty, je rovna zlomku 1/273,16 termodynamické teploty trojného bodu vody. Z praktického pohledu však tato definice přinášela problémy, zejména se získáváním vzorku čisté vody daného izotopového složení. Nová definice kelvinu umožňuje převést měření teploty na měření energie částic, což je v mnoha případech jednodušší, zejména při teplotách extrémně vysokých nebo nízkých. Boltzmannova konstanta je základní konstantou statistické fyziky, kde spojuje entropii s rozdělením pravděpodobnosti mikrostavů systému. Jako konstanta úměrnosti se objevuje ve stavové rovnici ideálního plynu. Určuje také vztah mezi teplotou plynu a pohybovou energií jeho molekul (ekvipartiční teorém). Mol Látková množství se z praktických důvodů zjišťovala na základě hmotnosti a vyjadřovala v jednotkách „gramatom“ (mol atomů) či „grammolekula“ (mol molekul). Původně se relativní atomové hmotnosti počítaly vůči kyslíku, kterému byla konvencí stanovena relativní atomová hmotnost 16, ale nebylo jednoznačné, zda se jedná o čistý izotop kyslík-16, nebo směs izotopů v běžném vzdušném kyslíku. Od roku 1960 se proto začala používat definice založená na uhlíku, kdy byla čistému izotopu uhlík-12 stanovena relativní atomová hmotnost přesně 12. V roce 1971 tak byla definována nová základní jednotka SI, mol, definovaná jako Mol je látkové množství systému, který obsahuje stejný počet elementárních entit, kolik je atomů v 0,012 kg uhlíku 12C. Tato definice svazovala látkové množství s hmotností. Postupně však technický pokrok umožnil jednodušší a univerzálnější definici molu, přímým definováním počtu částic v jednotkovém látkovém množství (), tedy zafixováním Avogadrovy konstanty: 1 mol je jednoduše takové látkové množství, které obsahuje právě přesně 6,022 140 76×1023 elementárních entit. Podle nové definice tak není látkové množství závislé na hmotnosti (ani jiných základních veličinách). Kandela Jako standardy svítivosti se používaly různé „standardní svíčky“ o definovaném složení a parametrech, později také definovaná žárovková vlákna. Jako univerzálnější jednotka byla navržena svítivost 1 cm2 platiny ohřáté na bod tání. Kvůli přiblížení hodnoty nové jednotky k původním standardním svíčkám byla definice „nové svíčky“ doplněna o koeficient 1/60 a v roce 1948 definována pod novým mezinárodním názvem kandela. V roce 1954 byla zařazena mezi základní jednotky, v roce 1967 pak byla definice zpřesněna: Kandela je svítivost, v kolmém směru, povrchu 1/600 000 metru čtverečního černého tělesa o teplotě tuhnoucí platiny za tlaku 101 325 newtonů na metr čtvereční. Problémy s realizací přesného černého zářiče o takto vysoké teplotě ale vedly k nové radiometrické definici jednotky, která byla přijata v roce 1979: Kandela je svítivost zdroje, který vydává monochromatické záření o frekvenci 540×1012 Hz, jehož intenzita v daném směru je 1/683 wattů na steradián. Změna při redefinici v roce 2019 opět znamenala pouze úpravu formulace do standardního tvaru, beze změny významu. Odvozené jednotky Soustava SI umožňuje neomezený počet dalších jednotek, tzv. odvozených jednotek, které lze vždy reprezentovat jako součin nebo podíl základních jednotek, případně s netriviálním číselným násobkem. Pokud je tento násobitel roven jedné, jednotka se nazývá koherentní odvozená jednotka. Základní a koherentní odvozené jednotky SI tvoří dohromady koherentní soustavu jednotek (soubor koherentních jednotek SI).[as] Dvaadvacet koherentních odvozených jednotek v průběhu historie dostalo samostatné názvy, které zjednodušují jejich používání v praktickém životě. Sedm základních jednotek a 22 odvozených jednotek se speciálními názvy a značky lze použít v kombinaci k vyjádření dalších odvozených jednotek, které byly přijaty pro usnadnění měření různých veličin. Před novou definicí v roce 2019 byla soustava SI definována prostřednictvím sedmi základních jednotek, z nichž byly odvozené jednotky konstruovány jako součin mocnin základních jednotek. Po redefinici je SI definována stanovením číselných hodnot sedmi definičních konstant. To má za následek, že rozlišování mezi základními a odvozenými jednotkami není v zásadě nutné, protože všechny jednotky, základní i odvozené, lze konstruovat přímo z definičních konstant. Nicméně toto rozlišení je zachováno, protože "je užitečné a historicky dobře zavedené", a také proto, že řada norem ISO/IEC 80000 specifikuje základní a odvozené veličiny, které mají nutně odpovídající jednotky. Odvozené jednotky v soustavě SI jsou tvořeny mocninami, součinem nebo kvocientem základních jednotek a jejich počet je potenciálně neomezený. Odvozené jednotky jsou spojeny s odvozenými veličinami; například rychlost je veličina, která je odvozena ze základních veličin času a délky, a proto je odvozenou jednotkou soustavy SI metr za sekundu (značka m/s). Rozměry odvozených jednotek lze vyjádřit pomocí rozměrů základních jednotek. K vyjádření dalších odvozených jednotek lze použít kombinace základních a odvozených jednotek. Například jednotkou síly v soustavě SI je newton (N), jednotkou tlaku v soustavě SI je pascal (Pa) - a pascal lze definovat jako jeden newton na metr čtvereční (N/m2). Při použití předpon v koherentních jednotkách SI již výsledné jednotky nejsou koherentní, protože předpona zavádí jiný číselný faktor než jedna. Jedinou výjimkou je kilogram, jediná koherentní jednotka SI, jejíž název a značka z historických důvodů předponu obsahuje. Úplný soubor jednotek SI se skládá jak z koherentního souboru, tak z násobků a dílů koherentních jednotek vytvořených pomocí předpon. Například metr, kilometr, centimetr, nanometr atd. jsou všechny jednotky délky SI, ačkoli pouze metr je koherentní jednotkou SI. Podobné tvrzení platí i pro odvozené jednotky: například kg/m3, g/dm3, g/cm3, Pg/km3 atd. jsou všechny jednotky SI pro hustotu, ale pouze kg/m3 je koherentní jednotkou SI. Metr je navíc jedinou koherentní jednotkou délky v soustavě SI. Každá fyzikální veličina má přesně jednu hlavní jednotku SI, i když tato jednotka může být vyjádřitelná v různých formách pomocí některých speciálních názvů a značek. Například koherentní jednotku SI pro hybnost lze zapsat buď jako kg⋅m/s, nebo jako N⋅s, a obě formy se používají (např. srovnej zde:205 a zde:135). Na druhou stranu může několik různých veličin sdílet stejnou koherentní jednotku SI. Například joule na kelvin (značka J/K) je koherentní jednotkou SI pro dvě různé veličiny: tepelnou kapacitu a entropii; dalším příkladem je ampér, který je koherentní jednotkou SI pro elektrický proud i magnetické napětí. Proto je důležité nepoužívat k určení veličiny pouze jednotku. Kromě toho může být tatáž koherentní jednotka SI v jednom kontextu základní jednotkou, ale v jiném kontextu koherentní odvozenou jednotkou. Například ampér je základní jednotkou, když je jednotkou elektrického proudu, ale koherentní odvozenou jednotkou, když je jednotkou magnetického napětí. Jako možná známější příklad lze uvést dešťové srážky definované jako objem deště (měřený v m3), který spadl na jednotku plochy (měřenou v m2). Protože m3/m2 = m, vyplývá z toho, že koherentní odvozenou jednotkou SI pro srážky je metr, přestože metr je také základní jednotkou SI pro délku. Bezrozměrné jednotky Jednotkou bezrozměrné veličiny je jednička (značka 1), ale uvádí se jen zřídka. Radián a steradián jsou také bezrozměrné veličiny, ale používají značky rad, resp. sr. Předpony Stejně jako všechny metrické soustavy používá soustava SI metrické předpony k systematickému vytváření souboru jednotek, které jsou pro stejnou fyzikální veličinu desetinnými násobky a díly v širokém rozsahu. Například zatímco koherentní jednotkou délky je metr, soustava SI poskytuje celou škálu menších a větších jednotek délky, z nichž každá může být pro dané použití výhodnější - například vzdálenost při jízdě autem se obvykle udává v kilometrech (značka km), nikoli v metrech. Metrická předpona "kilo" (značka "k") zde označuje násobek 1000; tedy 1 km = 1000 m. Současná verze soustavy SI poskytuje dvacet čtyři metrických předpon, které označují desetinné mocniny v rozmezí od 10−30 do 1030; nejnovější předpony byly přijaty v roce 2022. Většina předpon odpovídá celým mocninám 1000; jediné, které tomu neodpovídají, jsou předpony pro 10, 1/10, 100 a 1/100. Obecně lze říci, že pokud je dána jakákoli koherentní jednotka se samostatným názvem a značkou, lze vytvořit novou jednotku prostým přidáním příslušné metrické předpony k názvu koherentní jednotky (a odpovídající značky předpony ke značce koherentní jednotky). Jelikož metrická předpona označuje konkrétní mocninu deseti, je nová jednotka vždy násobkem nebo podílem koherentní jednotky. Převod mezi různými jednotkami SI pro jednu a tutéž fyzikální veličinu tedy vždy probíhá prostřednictvím mocniny deseti. Proto se soustavě SI (a metrické soustavě obecněji) říká desítková soustava měrných jednotek. Seskupení tvořené předponovovou značkou připojenou ke značce jednotky (např. "km", "cm") představuje novou neoddělitelnou značku jednotky. Tato nová značka může být zvýšen kladnou nebo zápornou mocninou. Může být také kombinována s jinými značkami jednotek a vytvářet složené značky jednotek. Například g/cm3 je jednotka SI pro hustotu, kde cm3 je třeba interpretovat jako (cm)3. K názvům jednotek se přidávají předpony, které vytvářejí násobky a díly původní jednotky. Všechny tyto násobky jsou celočíselné mocniny deseti a nad sto nebo pod setinu jsou všechny celočíselné mocniny tisíce. Například kilo označuje násobek tisíce a mili označuje násobek tisícin, takže do metru je tisíc milimetrů a do kilometru tisíc metrů. Předpony se nikdy nekombinují, takže například miliontina metru je mikrometr, nikoli milimilimetr. Násobky kilogramu jsou pojmenovány tak, jako by základní jednotkou byl gram, takže miliontina kilogramu je miligram, nikoliv mikrokilogram. Když se předpony používají k vytvoření násobků a dílů základních a odvozených jednotek SI, výsledné jednotky již nejsou koherentní. Mezinárodní úřad pro míry a váhy specifikuje 24 předpon pro jednotky soustavy SI: Lexikografické konvence Názvy jednotek Podle příručky soustavy SI by se s názvy jednotek mělo zacházet jako s obecnými podstatnými jmény jazyka kontextu. To znamená, že by měly být psány ve stejné znakové sadě jako ostatní běžná podstatná jména (např. latinkou v češtině, cyrilicí v ruštině atd.) a měly by se řídit obvyklými gramatickými a pravopisnými pravidly kontextového jazyka. Například v češtině a angličtině, i když je jednotka pojmenována po osobě a její značka začíná velkým písmenem, by název jednotky v běžném textu měl začínat malým písmenem (např. newton, hertz, pascal) a píše se s velkým písmenem pouze na začátku věty a v nadpisech a názvech publikací. Jako netriviální aplikaci tohoto pravidla uvádí příručka, že název jednotky se značkou °C se správně píše jako „stupeň Celsia“: první písmeno názvu jednotky, „s“, se píše s malým písmenem, zatímco přívlastek „Celsius“ se píše s velkým písmenem, protože jde o vlastní jméno. Značky jednotky a hodnoty veličin Značky jednotek SI mají být jedinečné a univerzální, nezávislé na jazykovém kontextu. V příručce soustavy SI jsou uvedena specifická pravidla pro jejich zápis. Obecná pravidla pro zápis jednotek a veličin v soustavě SI se vztahují na text, který je buď psán rukou, nebo vytvořen automatizovaným postupem: Hodnota veličiny se zapisuje jako číslo, za kterým následuje mezera (představující znaménko násobení) a značka jednotky; např. 2,21 kg, 7,3×102 m2, 22 K. Toto pravidlo výslovně obsahuje znak procenta (%) a značku pro stupně Celsia (°C). Výjimkou jsou značky pro rovinné úhlové stupně, minuty a sekundy (°, ′ a ′′), které se umísťují bezprostředně za číslo bez mezery. Značky jsou matematické entity, nikoli zkratky, a jako takové nemají připojenou tečku/úplnou tečku (.), pokud ji gramatická pravidla nevyžadují z jiného důvodu, například pro označení konce věty. Předpona je součástí jednotky a její značka je předřazena před značku jednotky bez oddělovače (např. k v km, M v MPa, G v GHz, μ v μg). Složené předpony nejsou povoleny. Jednotka s předponou je ve výrazech atomická (např. km2 je ekvivalentní (km)2). Značky jednotek se zapisují kolmým písmem (antikva) bez ohledu na typ použitý v okolním textu. Značky pro odvozené jednotky vzniklé násobením se spojují středovou tečkou (⋅) nebo nezlomitelnou mezerou; např. n⋅m nebo N m. Značky pro odvozené jednotky vytvořené dělením se spojují se lomítkem (/) nebo se uvádějí jako záporný exponent. Např. jednotku "metr za sekundu" lze zapsat jako m/s, m s−1, m⋅s−1 nebo . V případech, kdy za lomítkem následuje středová tečka (nebo mezera) nebo je přítomno více než jedno lomítko, je třeba použít závorky, aby se předešlo nejednoznačnosti. Například zápisy kg/(m⋅s2), kg⋅m-1⋅s−2 a (kg/m)/s2 jsou přijatelné, ale kg/m/s2 a kg/m⋅s2 jsou nejednoznačné a nepřijatelné. První písmeno značky jednotek odvozených od jména osoby se píše velkými písmeny, jinak se píší malými písmeny. Např. jednotka tlaku je pojmenována po Blaise Pascalovi, proto se její značka píše "Pa", ale značka pro mol se píše "mol". Takto je "T" značkou pro teslu, jednotku magnetické indukce, a "t" značkou pro tunu, jednotku hmotnosti. Od roku 1979 se litr může výjimečně psát buď s velkým, nebo s malým písmenem „L“, k čemuž vedla podobnost malého písmene „l“ s číslicí „1“, zejména v některých fontech. Značky nemají tvar množného čísla, např. 25 kg, nikoli 25 kgů. Velká a malá písmena předpon nejsou zaměnitelná. Např. veličiny 1 mW a 1 MW představují dvě různé veličiny (miliwatt a megawatt). Značkou pro desetinnou značku je buď čárka nebo tečka na řádku. V praxi se v zemích kontinentální Evropy a ve většině Latinské Ameriky používá desetinná tečka a ve většině anglicky mluvících zemí a ve většině Asie se používá desetinná tečka. Jako oddělovač tisíců (1 000 000) lze použít tenké mezery, aby se usnadnilo čtení, ale mezi skupiny tří číslic se nevkládají tečky ani čárky (1.000.000 nebo 1,000,000). Pokud jsou číslice pouze čtyři, mezera se obvykle nepoužívá k oddělení jedné číslice. Je třeba se vyhnout jakémukoli zalomení řádku uvnitř čísla, uvnitř složené jednotky nebo mezi číslem a jednotkou. Tam, kde to není možné, by se zlomy řádků měly shodovat s oddělovači tisíců. Vzhledem k tomu, že hodnota „bilion“ a „trilion“ se v různých jazycích liší, je třeba se vyhnout bezrozměrným výrazům „ppb“ (parts per billion) a „ppt“ (parts per trillion). Příručka soustavy SI nenavrhuje žádné alternativy. Realizace jednotek Metrologové pečlivě rozlišují mezi definicí jednotky a její realizací. Definice každé základní jednotky SI je sestavena tak, aby byla jedinečná a poskytovala spolehlivý teoretický základ, na němž lze provádět co nejpřesnější a nejreprodukovatelnější měření. Realizace definice jednotky je postup, kterým lze definici použít ke stanovení hodnoty a související nejistoty veličiny stejného druhu jako jednotka. Popis mise en pratique základních jednotek je uveden v elektronické příloze k příručce soustavy SI. Zveřejněná mise en pratique není jediným způsobem, jakým lze základní jednotku určit: v Příručce soustavy SI se uvádí, že "k realizaci libovolné jednotky SI lze použít jakoukoli metodu, která je v souladu s fyzikálními zákony". Definice vs. realizace jednotek Od roku 2019 jsou veličiny všech jednotek SI definovány abstraktním způsobem, který je pojmově oddělen od jejich praktické realizace. Konkrétně jsou jednotky SI definovány stanovením, že sedm přírodních konstant SI má určité přesné číselné hodnoty, pokud jsou vyjádřeny v jednotkách SI. Pravděpodobně nejznámější z těchto konstant je rychlost světla ve vakuu , která má v soustavě SI podle definice přesnou hodnotu c = 299 792 458 m/s. Dalších šest konstant je frekvence záření velmi jemného přechodu cesia , Planckova konstanta , elementární náboj , Boltzmannova konstanta , Avogadrova konstanta a světelná účinnost . Povaha přírodních konstant sahá od základních přírodních konstant, jako je , až po čistě technickou konstantu . Před rokem 2019 nebyly , , a definovány a priori, ale jednalo se spíše o velmi přesně měřené veličiny. V roce 2019 byly jejich hodnoty definičně stanoveny na jejich nejlepší odhady v daném okamžiku, čímž byla zajištěna kontinuita s předchozími definicemi základních jednotek. Co se týče realizace, to, co je považováno za současnou nejlepší praktickou realizaci jednotek, je popsáno v mises en pratique (francouzsky uvedení do praxe), které rovněž vydává BIPM. Abstraktní povaha definic jednotek umožňuje zdokonalovat a měnit mises en pratique v závislosti na vývoji vědy a techniky, aniž by bylo nutné měnit samotné definice. V jistém smyslu není tento způsob definice jednotek SI o nic abstraktnější než způsob, jakým se tradičně definují odvozené jednotky z hlediska základních jednotek. Vezměme si konkrétní odvozenou jednotku, například joule, jednotku energie. Její definice z hlediska základních jednotek je kg⋅m2/s2. I když jsou k dispozici praktické realizace metru, kilogramu a sekundy, praktická realizace joulu by vyžadovala nějaký odkaz na základní fyzikální definici práce nebo energie - nějaký skutečný fyzikální postup realizace energie v množství jednoho joulu tak, aby ji bylo možné porovnat s jinými případy energie (například s energií obsaženou v motorovém benzinu vpraveném do automobilu nebo v elektřině dodané do domácnosti). Situace s definičními konstantami a všemi jednotkami SI je analogická. Čistě matematicky vzato jsou jednotky SI vlastně definovány tak, jako bychom prohlásili, že právě jednotky definiční konstanty jsou nyní základními jednotkami, přičemž všechny ostatní jednotky SI jsou jednotkami odvozenými. Abychom si to ujasnili, všimněme si nejprve, že každou definiční konstantu lze považovat za určující velikost měrné jednotky této definiční konstanty; například definice definuje jednotku m/s jako 1 m/s = / 299 792 458 ("rychlost jednoho metru za sekundu se rovná jedné 299 792 458 rychlosti světla"). Tímto způsobem definiční konstanty přímo definují následujících sedm jednotek: hertz (Hz), jednotka fyzikální veličiny frekvence; metr za sekundu (m/s), jednotka rychlosti; joule-sekunda (J⋅s), jednotka akce coulomb (C), jednotka elektrického náboje; joule na kelvin (J/K), jednotka entropie a tepelné kapacity; inverzní mol (mol-1), jednotka převodní konstanty mezi látkovým množstvím a počtem elementárních jednotek (atomů, molekul atd.); a lumen na watt (lm/W), jednotka světelné účinnosti (konstanta převodu mezi fyzikálním výkonem elektromagnetického záření a vlastní schopností tohoto záření vyvolat u člověka zrakový vjem jasu). Dále lze pomocí rozměrové analýzy ukázat, že každou koherentní jednotku SI (ať už základní nebo odvozenou) lze zapsat jako jedinečný součin mocnin jednotek definičních konstant SI (zcela analogicky k tomu, že každou koherentní odvozenou jednotku SI lze zapsat jako jedinečný součin mocnin základních jednotek SI). Například kilogram lze zapsat jako kg = (Hz)(J⋅s)/(m/s)2. Kilogram je tedy definován v termínech tří definičních konstant , a , protože na jedné straně tyto tři definiční konstanty definují jednotky Hz, m/s, respektive J⋅s,[bm] na druhé straně lze kilogram zapsat v termínech těchto tří jednotek, a to kg = (Hz)(J⋅s)/(m/s)2. Ačkoli otázka, jak kilogram skutečně realizovat v praxi, by v tomto okamžiku byla stále otevřená, nijak se to neliší od skutečnosti, že otázka, jak skutečně realizovat joule v praxi, je v zásadě stále otevřená i poté, co jsme dosáhli praktické realizace metru, kilogramu a sekundy. Určení základních konstant vs. jiné metody definice Současný způsob definování SI je výsledkem desetiletí trvajícího směřování ke stále abstraktnějším a idealizovanějším formulacím, v nichž jsou realizace jednotek pojmově odděleny od definic. Velkou výhodou tohoto způsobu je, že s rozvojem vědy a technologií lze zavádět nové a dokonalejší realizace, aniž by bylo nutné jednotky znovu definovat. Jednotky lze nyní realizovat s přesností, která je v konečném důsledku omezena pouze kvantovou strukturou přírody a našimi technickými schopnostmi, nikoli však samotnými definicemi. K realizaci jednotky lze použít jakoukoli platnou fyzikální rovnici vztahující se k definičním konstantám, čímž se vytvářejí možnosti pro inovace... s rostoucí přesností s rozvojem technologií. V praxi poskytují poradní výbory CIPM takzvané "mises en pratique" (uvedení do praxe), což jsou popisy toho, co se v současnosti považuje za nejlepší experimentální realizace jednotek. Tento systém postrádá koncepční jednoduchost používání etalonů (označovaných jako prototypy) jako realizací jednotek k definování těchto jednotek: u prototypů jsou definice a realizace jedno a totéž. Používání etalonů má však dvě zásadní nevýhody, které, jakmile je to technologicky a vědecky proveditelné, vedou k jejich opuštění jako prostředku k definování jednotek. Jednou z hlavních nevýhod je, že se artefakty mohou ztratit, poškodit nebo změnit. Druhou nevýhodou je, že z velké části nemohou využívat vědeckého a technologického pokroku. Posledním etalonem, který soustava SI používala, byl mezinárodní prototyp kilogramu, konkrétní válec z platiny a iridia; v letech 1889 až 2019 se kilogram z definice rovnal hmotnosti prototypu. Obavy týkající se jeho stability na jedné straně a pokrok v přesných měřeních Planckovy konstanty a Avogadrovy konstanty na straně druhé vedly k revizi definice základních jednotek, která vstoupila v platnost v květnu 2019. Jednalo se o největší změnu v soustavě SI od jejího prvního formálního vymezení a zavedení v roce 1960, jejímž výsledkem jsou výše popsané definice. V minulosti existovaly i různé jiné přístupy k definicím některých jednotek SI. Jeden z nich využíval konkrétní fyzikální stav určité látky (trojný bod vody, který byl použit při definici kelvinu); jiné odkazovaly na idealizované experimentální postupy (jako v případě dřívější definice ampéru v soustavě SI a dřívější definice kandely v soustavě SI (původně zavedené v roce 1979). V budoucnu může být soubor definičních konstant používaných soustavou SI upraven, pokud budou nalezeny stabilnější konstanty nebo pokud se ukáže, že jiné konstanty lze měřit přesněji. Vedlejší jednotky Mimosoustavové jednotky přijatelné pro použití s jednotkami SI Ve vědecké, technické a komerční literatuře se nadále používá řada jednotek, které nejsou v souladu se standardem. Některé jednotky jsou hluboce zakořeněny v historii a kultuře a jejich používání nebylo zcela nahrazeno jejich alternativami v soustavě SI. CIPM uznal a potvrdil tyto tradice tím, že sestavil seznam jiných než SI, které jsou akceptovány pro použití se SI. Některé jednotky času, úhlu a starší jednotky, které nejsou jednotkami SI, mají dlouhou historii používání. Většina společností používala jako základ času sluneční den a jeho nedecimální dílčí jednotky, které byly na rozdíl od stopy nebo libry stejné bez ohledu na to, kde se měřily. Radián, který představuje 1/2 otáčky, má matematické výhody, ale pro navigaci se používá jen zřídka. Dále jsou jednotky používané v navigaci po celém světě podobné. Tuna, litr a hektar byly přijaty Generální konferencí pro míry a váhy v roce 1879 a byly zachovány jako jednotky, které lze používat vedle jednotek SI, a byly jim přiděleny jedinečné značky. Katalogizované jednotky jsou uvedeny níže. Většina z nich vyžaduje pro převod na odpovídající jednotku SI převodní koeficienty, které nejsou mocninami deseti. Mezi běžné příklady takových jednotek patří běžné jednotky času, konkrétně minuta (převodní faktor 60 s/min, protože 1 min = 60 s), hodina (3600 s) a den (86400 s); stupeň (pro měření úhlů, 1° = π/180 rad) a elektronvolt (jednotka energie, 1 eV = 1,602176634×10−19 J). Metrické jednotky, které soustava SI neuznává Ačkoli se termín metrická soustava často používá jako neformální alternativní název pro Mezinárodní soustavu jednotek, existují i jiné metrické soustavy, z nichž některé se v minulosti hojně používaly nebo se dokonce v určitých oblastech stále používají. Existují také jednotlivé metrické jednotky, například sverdrup a darcy, které existují mimo jakoukoli soustavu jednotek. Většinu jednotek jiných metrických soustav soustava SI neuznává. Příkladem je soustava centimetr-gram-sekunda (CGS), která byla dominantním metrickou soustavou ve fyzikálních vědách a elektrotechnice od 60. let 19. století přinejmenším do 60. let 20. století a v některých oborech se stále používá. Ve oblasti mechaniky používá takové v SI neuznávané jednotky jako gal, dyne, erg, barye atd. a v dynamice tekutin poise a stokes. Pokud jde o jednotky veličin v elektřině a magnetismu, existuje několik verzí soustavy CGS. Dvě z nich jsou zastaralé: elektrostatická soustava CGS ("CGS-ESU", s jednotkami neuznávanými v soustavě SI statcoulomb, statvolt, statampér atd.) a elektromagnetická soustava CGS ("CGS-EMU", s jednotkami abampér, abcoulomb, oersted, maxwell, abhenry, gilbert atd. Směs těchto dvou soustav je stále populární a je známá jako Gaussova soustava (která obsahuje gauss jako zvláštní název pro jednotku CGS-EMU maxwell na centimetr čtvereční). Ve strojírenství (kromě elektrotechniky) mělo dříve dlouhou tradici používání gravitační metrické soustavy, k jejímž SI neuznávaným jednotkám patří kilogram síly (kilopond), technická atmosféra, metrická koňská síla atd. V Sovětském svazu se v letech 1933 až 1955 používala soustava metr-tuna-sekunda (mts), která měla takové v soustavě SI neuznávané jednotky, jako je stén, pièze atd. Dalšími skupinami metrických jednotek neuznávaných v soustavě SI jsou různé starší jednotky a jednotky CGS týkající se ionizujícího záření (rutherford, curie, rentgen, rad, rem atd. ), radiometrie (langley, jansky), fotometrie (phot, nox, stilb, nit, metrová svíčka,:17 lambert, apostilb, skot, brill, troland, talbot, desetinná svíčka, candle), termodynamiky (kalorie) a spektroskopie (reciproký centimetr). Mezi další neuznávané metrické jednotky SI, které nespadají do žádné z již zmíněných kategorií, patří například ar, bar, barn, fermi, grad (gon, gradián), metrický karát, mikron, milimetr rtuti, torr, milimetr (nebo centimetr či metr) vody, milimikron, mho, stere, jednotka x, γ (jednotka hmotnosti), γ (jednotka hustoty magnetického toku) a λ (jednotka objemu). V některých případech mají metrické jednotky neuznávané v SI ekvivalentní jednotky SI vytvořené kombinací metrické předpony a koherentní jednotky SI. Například 1 γ (jednotka hustoty magnetického toku) = 1 nT, 1 Gal = 1 cm⋅s-2, 1 barye = 1 deci pascal atd (příbuznou skupinou jsou korelace, jako 1 abampér ≘ 1 deka ampér, 1 abhenry ≘ 1 nanohenry atd). Někdy nejde ani o metrickou předponu: jednotka neuznávaná v SI může být úplně stejná jako koherentní jednotka SI, až na to, že SI neuznává speciální název a značka. Například nit je pouze SI-neuznávaný název pro jednotku SI kandela na metr čtvereční a talbot je SI-neuznávaný název pro jednotku SI lumen sekunda. Často je metrická jednotka, která není součástí SI, vztažena k jednotce SI sice prostřednictvím mocniny desítky, ale ne jednotky s metrickou předponou, např. 1 dyn = 10−5 newtonů, angström (1 Å = 10−10 m), který se stále používá v různých oborech, atd. (a korelace jako 1 gauss ≘ 10−4 tesla). A konečně existují metrické jednotky, jejichž převodní koeficienty na jednotky SI nejsou mocninami deseti, např. 1 kalorie = 4,184 joulu a 1 kilogram síly = 9,806650 newtonu. Některé metrické jednotky neuznávané v SI se stále často používají, např. kalorie (ve výživě), rem (v USA), jansky (v radioastronomii), gauss (v průmyslu) a obecněji CGS-Gausovy jednotky (v některých podoborech fyziky), metrická koňská síla (pro výkon motoru v řadě neanglicky mluvících zemí), kilogramová síla (pro tah raketových motorů, v Číně a někdy i v Evropě) atd. Jiné se dnes používají jen zřídka, například sthene a rutherford. Nepřijatelná použití Někdy se zavádějí varianty názvů jednotek SI, které směšují informace o příslušné fyzikální veličině nebo podmínkách jejího měření; tato praxe je však u soustavy SI nepřijatelná. Mezi příklady patří např: "watt-peak" a "watt RMS"; "geopotenciální metr" a "vertikální metr"; "standardní metr krychlový"; "atomová sekunda", "efemeridová sekunda" a "hvězdná sekunda". Historické souvislosti V průběhu Velké francouzské revoluce (1789–1799) vznikla potřeba redefinice do té doby používaných různých jednotek, v roce 1790 proto Ústavodárné shromáždění pověřilo vědeckou komisi ve stanovením soustavy jednotek a dne 18. germinalu r. III (7. dubna 1795) stanovilo povinnost používání nového „absolutního systému metrických jednotek“ od 2. listopadu 1801. Napoleon Bonaparte sice svým dekretem 12. února 1812 znovu povolil staré jednotky, ale nový zákon ze dne 4. července 1837 povinnost používat metrickou soustavu ve Francii opět zavedl od 1. ledna 1840 a díky tomu, že ji francouzské vlády neustále propagovaly, nabývala tato soustava na mezinárodní oblibě a 25. května 1875 podepsali zástupci osmnácti zemí tzv. Metrickou konvenci, která mj. založila Mezinárodní úřad pro míry a váhy, spravovaný mezinárodním výborem. Například v Rakousko-Uhersku byla metrická soustava zavedena zákonem ze dne 23. července 1871 s platností od 1. ledna 1876. Jako základ jednotek délky byl tehdy navržen metr coby zemského kvadrantu a na základě dekretu ze dne 10. prosince 1799 byl zhotoven etalon metru (nejprve mosazný, poté platinový), který byl nazván archivním metrem. Podle něj pak byl vyroben mezinárodní etalon metru (ze slitiny platiny a iridia) a jeho kopie byly vydány členským státům konvence. Původní systém mezinárodní jednotek, používaný zhruba od roku 1874, byl definován jako soustava CGS (centimetr-gram-sekunda), která ale měla řadu odvozenin a modifikací pro některé vědní obory. Proto byla poměrně brzo redefinována a v roce 1889 tak vznikla Soustava MKS (metr-kilogram-sekunda). S postupujícím rozvojem vědy a techniky však vyvstávala potřeba definovat a mezinárodně normalizovat další fyzikální jednotky. Od roku 1921 se datují přípravy této nové soustavy, v roce 1948 začal mezinárodní standardizační proces. Například v tehdejším Československu se tak stalo zákonem č. 35/1962 Sb. ze dne 29. 3. 1962, o měrové službě. Mezinárodní výbor pro míry a váhy navrhl v roce 2011 změnu definic základních jednotek soustavy SI, která byla přijatá v roce 2018 a vstoupila v platnost v květnu 2019. Sada sedmi základních jednotek jako takových zůstala zachována: metr, kilogram, sekunda, kelvin, ampér, kandela a mol. Staré definice sekundy, metru a kandely byly považovány za vyhovující, a proto se změnily jen jejich formulace s ohledem na jednotný formát pro všechny jednotky. Definice kilogramu, ampéru, kelvinu a molu byly ale principiálně změněny tak, že každá z těchto jednotek je pevně spjata s určitou neměnnou vlastností přírody. Důležitým požadavkem na nové definice byla samozřejmě zpětná kompatibilita, tedy aby nové jednotky byly stejně velké jako stávající s maximální dosažitelnou přesností. Relativita Jednotky SI jsou s ohledem na teorii relativity realizovány podle svých definic lokálně jako vlastní jednotky (veličin jako je vlastní čas, vlastní délka, vlastní hmotnost atd.). Soustava SI v České republice V České republice stanovuje povinnost používat soustavu jednotek SI zákon č. 505/1990 Sb. o metrologii a prováděcí vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu č. 264/2000 Sb. o základních měřicích jednotkách a ostatních jednotkách a o jejich označování. Těmito předpisy je také stanoven Český metrologický institut jako garant jednotek a etalonů pro Českou republiku. Definice, doporučené značení základních a odvozených veličin, jejich jednotky a jejich závazné značky jsou v České republice upraveny normami řady ČSN ISO IEC 80000 „Veličiny a jednotky“, která nahradila předchozí řadu ČSN ISO 31 (z roku 1992) stejného názvu, taktéž založenou na SI. Odkazy Poznámky Reference Související články Metrologie Fyzika Angloamerická měrná soustava Externí odkazy Český metrologický institut Mezinárodní úřad pro míry a váhy Systémy jednotek


source: CulturaX

text: Výtvarnice Kateřina Milerová prohrála spor o Krtečka, nový příběh musí stáhnout z trhu — ČT24 — Česká televize Výtvarnice Kateřina Milerová nesmí nadále vydávat svou knihu Krtek na návštěvě a neprodané publikace musí stáhnout z trhu. Ve čtvrtek to potvrdil pražský vrchní soud, podle nějž není licenční smlouva uzavřená mezi výtvarnicí a jejím otcem, autorem Krtečka Zdeňkem Milerem, platná. Verdikt, který dal ve sporu za pravdu správkyni Milerova dědictví Mileně Fischerové, je pravomocný. Události ČT: Výtvarnice Kateřina Milerová prohrála spor o Krtečka Milerová trvá na tom, že dohoda je platná a že způsob, jakým postavu Krtečka ztvárnila, je zcela v souladu s ujednáním, které s otcem uzavřela. "S otcem jsem spolupracovala od 26 let, tak bylo jasný, že v tom budu pokračovat. No a paní doktorka Fischerová si usmyslela, že mi to překazí. Takže se jí to podařilo," uvedla po verdiktu soudu dcera Zdeňka Milera Kateřina. Milena Fischerová byla také spolupracovnicí Zdeňka Milera. A ten ji určil správkyní svých autorských práv – do té doby, než bude vyřešeno dědictví. "Licenční smlouvu, kterou paní Kateřina předložila, jsem posoudila jako neplatnou, upozornila jsem ji na to. Nicméně ona byla přesvědčená, že platná je," uvedla správkyně autorských práv Zdeňka Milera Fischerová. "I my máme za to, že ta dohoda je neplatná pro absenci ujednání o odměně," řekl předseda senátu Vrchního soudu v Praze Jiří Čurda. Spory kolem oblíbené kreslené postavičky se táhnou řadu let, zatím není ani zřejmé, kdo všechno má po výtvarníkovi dědit. Miler po sobě totiž zanechal několik různých závětí. Fischerová, která ze své pozice musí chránit Milerův majetek i proti samotným dědicům, vede další spor s výtvarníkovou vnučkou Karolínou. Ta poskytuje licence na Krtečka na základě smlouvy, o níž soud loni nepravomocně prohlásil, že je neplatná. Vnučka se rovněž odvolala.


Sušené houby2019-Suchohřib, Kovář ,SUPER CENA 100,-Kč/100gr - TOP - [18.11. 2019] Velmi levně prodám letošní sušené houby v baleních po 100gr viz. foto. Výběrová jakost. Jedná se o Hřib Hnědý-Suchohřib (100,-Kč/100gr) a Hřib Kovář (100,-Kč/100gr). Každý druh balený zvlášť,pouze mladé a zdravé plodnice.Pošlu kdekoliv po ČR. Nabízím velmi levnou dopravu přes zásilkovnu pouze za 70, ... 736 01 466 x náprsní taška na lodní lístky F. Missler - Bremen - [16.11. 2019] Prodám náprsní plátěnou tašku na lodní lístky společnosti F. Missler - Bremen se slovenskými texty z období 1. republiky, rozměr 16 x 11 cm, cena 300,- Kč, odběr Praha, tel.: 602426163 Lodní kontejner - [15.11. 2019] prodam kontejner,buňku délka 6m šířka 2.5m. Kontejner je zateplen plus rozvod el. Dohoda na místě možná . LODNI ZVON - [14.11. 2019] prodam MOSAZNY POPLACHOVY lodni ZVON KRASNY VAHA 4,5KG CENA 4500KČ VYBORNY PRO SBERATELE TEL.778546440 KRAVARE Lodní elektromotor Watersnake Venom SXW 54lbs - [14.11. 2019] Prodám plně funkční elektromotor Watersnake Venom SXW 54/42, tah 54lb, napětí 12V, rychlost 5/3. Motor párkrát používaný. Při rychlém jednání sleva. lodní kontejner 20" - [12.11. 2019] Prodám lodní kontejner 6 metrů dlouhý lodní okýnko - [6.11. 2019] prodám starožitné lodní okynko 435 22 16 x Starý lodní kufr - [5.11. 2019] Prodám tento starý lodní kufr -bez červotoče -cenu nabídněte. dřevěný lodní kufr - [5.11. 2019] prodám 2 kufry 100x58x33,90x55x33. cena 0ba 533 75 22 x Lodní kontejner 20 ́ - [4.11. 2019] Námořní kontejner 6m - [4.11. 2019] lodní dřevěný kufr - [4.11. 2019] Prodám starý dřevěný lodní kufr, vhodný doplněk k veteránu či dekorace, rozměry 55x90x32 cm. Stav viz foto. Pouze osobní odběr. Cena k jednání. lodni motor 5hp - [31.10. 2019] lodní kufr - [30.10. 2019] Prodám velký cestovní lodní kufr v perfektním stavu, nepoškozený. Látková výplň a horní víko. Rozměry délka 110cm, šíře 60cm, výška 70cm tel.604516366 Prodám starý lodní kufr. Rozměry 80x65x48cm. Lodní kontejner 40 - [30.10. 2019] Lodní kontejner 40 Prodám použitý, ale plně funkční lodní kontejner 40 "" U154456-3 Cena 53 000,- kč bez DPH (s DPH 64 130,-kč) Motorová loď 4,6x 2,00m pro 8 osob - [26.10. 2019] PRODÁME Motorovou loď 4,6x 2,00m pro 8 osob v super stavu. TK SPS. Rádio OSB/CD Blaupunkt, chem.WC, nádrž na pitnou vodu, tekoucí tlaková voda, umyvadlo, externí sprcha, mini lednice 12V. Motor YAMAHA 25 PS Autolube se startérem. Systém 12V. Baterie , fedry, osvětlení, záchranný kruh, háček, pádl ...


source: fineweb

text: |nVidia FXAA — když „běžný“ antialiasing nefunguje| |autor: Tomáš Šulc , publikováno 17.4.2012| Ačkoliv zubaté hrany trápí většinu her, podpora vyhlazování hran u her stále není automatická. AMD proto před rokem přestavilo morfologický antialiasing schopný vyhladit obraz každé hry. Nyní se konečně přidává i nVidia se svým řešením FXAA. Jak v praxi funguje a jaké jsou jeho chyby, jsme vyzkoušeli hned ve čtrnácti hrách. výřez ze hry Grand Theft Auto: Episodes From Liberty City (původní velikost bez úprav) Ačkoliv zubaté hrany trápí hráče počítačových her od nepaměti, mnoho tvůrců počítačových her se touto problematikou nijak nezabývá. V posledních letech je sice standardem podpora čtyřnásobného vyhlazování typu multisampling (MSAA) a některé hry podporují i osminásobný režim nebo kvalitnější metody jako supersampling (SSAA), především hry konvertované z herních konzolí však často nenabízí žádný způsob, jak se zubatých hran zbavit. Výrobci grafických karet sice nabízí možnost vynutit vyhlazování hran přes ovladače grafických karet, i toto řešení však má své háčky. Aby vyhlazování vynucené přes ovladače fungovalo, musí být kód hry napsaný dle standardu DirectX (případně OpenGL), což vývojáři také často nerespektují. Nejde přitom jen o „béčkové hry“, kritika míří i na vývojáře AAA titulů. Typickým příkladem je dnes nejrozšířenější Unreal engine třetí generace, na kterém běží celá řada her. Všechny mají s vyhlazováním hran problémy a jejich vývojáři to řeší (případně vůbec neřeší) různými způsoby od úprav kódu až po implementace speciálních post processing vyhlazování. Dalším příkladem může být slavná série Grand Theft Auto, která se problematikou vyhlazování hran také nikdy netrápila, přičemž zubaté hrany a další vady jsou ve hře patrné doslova všude. Před několika týdny jsme vám přinesli článek zaměřený na klasické metody vyhlazování hran. Je v něm popsaný jak proces vzniku zubatých hran a dalších typů vad, tak i způsob práce antialiasingového filtru, který hrany potlačuje a současně i opravuje vady jakou jsou nespojité linie apod. Pokud se v této problematice příliš neorientujete, osobně doporučuji teoretickou část článku přečíst (měla by být snadno srozumitelná i pro méně znalé čtenáře), na popsanou problematiku se budu dále v textu odkazovat. nespojité linie jako jsou lana v přední části lodi jinak než plnohodnotným vyhlazováním opravit nelze Zubaté hrany a další vady vzniklé nedostatečným rozlišením renderovaného obrazu je jednoznačně nejlepší eliminovat renderováním obrazu či jeho jednotlivých části ve vyšším rozlišení a jeho následným snížením (více viz zmiňovaný článek o vyhlazování). Jak už však bylo řečeno výše, vyhlazování nebude fungovat, pokud kód hry není sepsaný v souladu s dohodnutými pravidly (například rozhraní DirectX). Protože vývojáři her tato pravidla často nedodržují, objevuje se na trhu množství her, které vyhlazování hran vůbec nepodporují a nepomůže ani vynucení přes ovladače grafické karty. Do nastalé situace se proto vložil samotný výrobce grafických karet — AMD. morfologický antialiasing první generace uvedený s řadou Radeon HD 6800 v roce 2010 Na trhu s grafickými kartami panuje poměrně vyrovnaný souboj a o volbě mezi Radeonem od AMD a GeForce od nVidie často rozhodují jen maličkosti. AMD se proto rozhodlo přinést zájemcům o karty Radeon výhodu v podobě podpory technologie morfologického vyhlazování (zkráceně MLAA). To se od klasického antialiasingu velmi liší. Na rozdíl od metod jako multisampling či supersampling jde totiž o post processing efekt neboli efekt, který je aplikován až na vyrenderovaný dvourozměrný snímek (zatímco klasický antialiasing je aplikován během samotného rednderování). To znamená, že se nad dvourozměrným obrazem udělá matematická analýza detekující hrany a tyto hrany jsou následně vyhlazeny. Výhodou tohoto řešení je zaručená funkčnost vždy a všude, nevýhodou pak neúplná korekce některých vad (chybějící části objektů se už zpět do obrazu nedostanou) a zejména vyhlazení kompletně celého obrazu včetně textů a podobně. Více si o morfologickém vyhlazování můžete přečíst v jeho recenzi. morfologický antialiasing druhé generace uvedený s řadou Radeon HD 7800, dostupný bude během několika dní v ovladačích Catalyst 12.4 WHQL Morfologické vyhlazování představené s generací karet AMD Radeon HD 6000 ukázalo potenciál této technologie. Byť je efekt vyhlazení poměrně malý, kvalita vyhlazení rozhodně nedosahuje plnohodnotnému vyhlazování a je zde řada chyb jako vyhlazování textu a podobně, u her, kde konvenční antialiasing nefunguje, jej oceníte. Výhodou jsou navíc relativně nízké hardwarové nároky. AMD navíc na technologii nepřestalo pracovat a s uvedením AMD Radeonů řady HD 7800 jsme se dočkali i představení druhé generace morfologického vyhlazování. Mělo by nabídnout lépe vyhlazený obraz s menším počtem artefaktů a nižší hardwarové nároky. Pro největší zájemce je již dostupné v betaverzi ovladačů Catalyst 12.3, pro majoritu hráčů pak bude plně aktivní v betaverzi ovladačů Catalyst 12.4 WHQL. Během několika týdnů se proto můžete těšit na aktualizovaný test této technologie od AMD a srovnání s dnes testovaným vyhlazováním FXAA od nVidie.