Náhradní díly Kaeser | ReveR.store Kaeser náhradní díly filtry vzduchové olejové palivové filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M 24 motor Hatz filter filtre €192,28 TTC filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M 25 motor Kubota D1105E filter filtre €192,24 TTC filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M 31 motor Deutz F2L1011 filter filtre €221,60 TTC filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M 32 motor Lombardini 11 LD626-3 filter filtre filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M 45 motor Kubota V 2203 EU 1 filter filtre €291,00 TTC filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M 56 filter filtre €395,32 TTC filtrační odlučovač oleje pro Kaeser Mobilair M12 motor Briggs Stratton filter filtre €107,08 TTC filtrační odlučovač oleje pro kompresor Kaeser Mobilair M 76 motor Deutz BF4L1011F filter filtre hydraulický filtr pro Kaeser Mobilair M 70 motor Kubota filter filtre €160,52 TTC hydraulický filtr šroubova do Kaeser Mobilair M 25 Kubota D1105E hydraulický filtr sroubovaci patrona do Kaeser Mobilair M 25 Kubota D1105E hydraulický filtr-šroubovácí patrona pro Kaeser Mobilair M 25 motor Kubota D1105E filter filtre €57,28 TTC olejový filtr do Kaeser Mobilair M 25 Kubota D1105E olejový filtr pro Kaeser Mobilair M 25 motor Kubota D1105E filter filtre olejový filtr pro Kaeser Mobilair M 55 motor Deutz F2L511D filter filtre olejový filtr pro Kaeser Mobilair M 56 filter filtre olejový filtr pro Kaeser Mobilair M 70 motor Kubota filter filtre olejový filtr pro Komperssor do Kaeser Mobilair M 31 motor Deutz F2L1011 filter filtre €56,28 TTC olejový filtr pro kompresor do Kaeser Mobilair M 24 motor Hatz filter filtre olejový filtr pro kompresor do Kaeser Mobilair M 32 motor Lombardini 11 LD626-3 filter filtre olejový filtr pro kompresor do Kaeser Mobilair M 45 motor Kubota V 2203 EU 1 filter filtre €149,84 TTC olejový filtr pro kompresor do Kaeser Mobilair M 76 motor Deutz BF4L1011F filter filtre €50,68 TTC olejový filtr pro motor do Kaeser Mobilair M 24 motor Hatz filter filtre €27,84 TTC olejový filtr pro motor do Kaeser Mobilair M 31 motor Deutz F2L1011 filter filtre olejový filtr pro motor do Kaeser Mobilair M 32 motor Lombardini 11 LD626-3 filter filtre olejový filtr pro motor do Kaeser Mobilair M 45 motor Kubota V 2203 EU 1 filter filtre olejový filtr pro motor do Kaeser Mobilair M 76 motor Deutz BF4L1011F filter filtre olejový filtr pro motor do Kaeser Mobilair M12 motor Briggs & Stratton filter filtre €21,56 TTC


Kde byl zabit André?


source: fineweb

text: Severní Korea před pár dny provedla třetí jaderný test. Íránští duchovní vůdci naopak vydali na vývoj, výrobu a držení jaderných zbraní zákaz a obohacený uran země používá jako palivo do elektráren. Přesto jsou reakce západních velmocí na tyto státy diametrálně odlišné. Paradoxně Severní Korea coby „zločinný stát“ je v mnohem větším klidu než Írán, píše Jan Schneider. Nejnovější titulek týdeníku The Economist o slibných změnách v Severní Koreji hůř načasovat asi nešlo. Jen tři dny poté, co se pozitivně laděný časopis objevil na stáncích, KLDR zaplavila titulní stránky deníků z mnohem povědomějšího důvodu: Pchjongjang porušil další rezoluci OSN odpálením v pořadí třetí podzemní jaderné nálože během sedmi let. Co by se stalo, kdyby velmoci nedokázaly včas zastavit íránský jaderný program a Izrael udělat ze zařízení Fordow díru v zemi? Dle izraelského Institutu pro studium národní bezpečnosti by se pravděpodobnost útoku na Írán po jeho úspěšné zkoušce atomové bomby výrazně snížila, přestože by nebyla zcela eliminovaná. Že by nakonec platilo heslo „buduj bombu, posílíš mír“? Americká administrativa se jednoznačně zdráhá radikálnějších kroků vůči Íránu. Čeká se na Obamovo předpokládané listopadové znovuzvolení, jež mu podle jeho vlastních slov umožní větší míru „flexibility“. V příštích měsících se tak místo války spíše dá očekávat jakási série „potěmkinovských“ vyjednávání s Teheránem. Nakonec to tedy překvapivě vypadá, že čas se snaží získat nejen Írán, ale i Obama. Chce Izrael opravdový válečný střet s Íránem, nebo se jen snaží jej přinutit, aby se vzdal svého jaderného programu? V tuto chvíli je na otázku obtížné odpovědět. A možná odpověď neznají ani sami Izraelci. Faktem však je, že dělají, jako by se na ni připravovali. Podepsali totiž tajnou smlouvu s Ázerbájdžánem, kontrolují letiště v Gruzii, působí v iráckém Kurdistánu a používají falešná označení. Íránská jaderná hrozba a potenciální vojenský útok Izraele nejsou zrovna obvyklé ingredience pro komedii. Izraelci však reagují na štvavou rétoriku a varovné signály, že Teherán chce jejich zemi smazat z povrchu zemského, po svém: šibeničním humorem, parodiemi i třeba kreslenou kachnou. Americký časopis Foreign Policy se potřetí zeptaldvou významných ekonomických a politických prognostiků – profesora ekonomie na Newyorské univerzitě Nouriela Roubiniho a prezidenta Eurasia Group Iana Bremmera – na globální ekonomické i geopolitické problémy. Tentokrát se zaměřil na ekonomiku USA a eurozóny, dopady případné války s Íránem a na vztahy USA s Čínou a Ruskem. Severní Korea nejspíš inkasuje za slib, že pozastaví svůj jaderný program, potravinovou pomoc, kterou tamní režim nutně potřebuje. KLDR však, jako obvykle, podmínky nesplní. To tuší i Američané. Proč tedy přistupují na takovéto dohody a ještě mažou Pchjongjangu med kolem úst? Protože věří, že by podobný postup mohli uplatnit proti Íránu, a tím zabránit útoku Izraele na něj. Pearl Harbor, Zátoka sviní, Vietnam, 11. září 2001, Irák... Všechna tato americká národně-bezpečnostní selhání byla americkými politiky často hozena na zpravodajské služby, které údajně špatně zhodnotily situaci. Co když nyní selžou v případě Íránu? Ale mohou vůbec něco předpovědět? Kde jsou jejich limity? Eventuální vojenský konflikt Izraele a Íránu na programu 48. Mnichovské bezpečnostní konference 3. až 5. února nebyl. Stalo se však z něj hlavní téma rozhovorů na chodbách a o přestávkách. V politicko-vojenských kruzích začíná převládat přesvědčení, že Izrael brzy vojensky zasáhne. Americký senátor Joseph Lieberman v projevu nepřímo stanovil datum útoku na letošní červenec.


Lešení se zřítilo k zemi i s dělníky - Jablonecký deník Lešení se zřítilo k zemi i s dělníky 9.9.2013 | aktualizováno 9.9.2013 Velké Hamry - Lidé zůstali pod lešením, které se zřítilo k zemi v pondělí kolem půl deváté. K události došlo na hlavním tahu procházejícím Velkými Hamry. Naštěstí nedošlo k vážným zraněním s fatálními následky. Ve Velkých Hamrech na Jablonecku se v pondělí 9. září ráno převrhlo lešení s dělníky, kteří museli být převezeni do nemocnice. | Foto: Deník/ Martin Bergman „Viděla jsem jet dvě sanitky a auto s doktorem," potvrdila Iva Kořínková z Tanvaldu s tím, že kvůli tomu byl krátkou dobu uzavřen i tanvaldský kruhový objezd. Neštěstí se stalo při rekonstrukci domu stojícímu naproti hamerskému památníku Svárovské stávky. Dělníci na místě našemu Deníku řekli, že se uvolnilo ukotvení lešení ve starém domě, který se opravuje, a převrátilo se i s lidmi na něm. „Lešení se naštěstí nezřítilo," řekl jeden z mužů, kteří na domě také pracují. „Zatím ale přesně nevíme, jak na tom chlapi jsou," dodal. Více o nehodě nikdo mluvit nechtěl. Podle dostupných informací šlo jednoznačně o porušení bezpečnosti práce. Proč nebylo lešení řádně, a zda vůbec, ukotvené, nyní vyšetřují policisté. Muži padali ze zhruba pětimetrové výšky. Na místě zasahovali také profesionální hasiči z tanvaldské stanice. Z „haki" kovového lešení podle záchranářů spadli dva lidé. „Jednoho člověka jsme transportovali do Liberce na traumacentrum s poraněním hlavy, zlomenou nohou a podezřením na poranění páteře," uvedl ředitel Záchranní zdravotnické stanice LK Stanislav Mackovík. „Oba zranění byli při vědomí," dodal ředitel záchranky. Druhý člověk putoval sanitkou do Jablonce nad Nisou na chirurgii, na něm nebylo podle Mackovíka vidět žádné viditelné zranění, spíš byl potlučený. Jak se redakci podařilo zjistit, později se po rentgenu ukázalo, že má zlomený obratel.


:: OSEL.CZ :: - Jak zachytit neutrina ze vzdálených supernov Jak zachytit neutrina ze vzdálených supernov Už třetí rok funguje největší detektor neutrin, který k jejich zachycování využívá led v Antarktidě. Nedávno pak byla navržena taková varianta tohoto detektorového systému, aby dokázala detekovat i neutrina s mnohem menší energií než doposud. Umožňovalo by to pracovat v oblasti, kde je intenzivní vyzařování neutrin při výbuchu supernovy. Velký objem detektoru a tím i jeho vysoká citlivost by umožnily detekovat neutrina ze supernov až do vzdálenosti 10 Mpc (32,6 milionů světelných let). Instalace posledního fotonásobiče při inauguraci detektoru po jeho dokončení (zdroj Ice Cube). Supernovy, u kterých dochází ke kolapsu vnitřních oblastí a vzniku kompaktního konečného stádia velmi hmotné hvězdy, jsou velmi intenzivním zdrojem neutrin. Téměř 99 % energie, která při výbuchu takové supernovy vzniká, se vyzáří právě ve formě neutrin. Jen kvůli tomu, že interakce neutrin s hmotou je extrémně malá a účinnost jejich detekce je mizivá, podařilo se zatím detekovat neutrinový záblesk pouze u jediné supernovy. Jednalo se o supernovu 1987A, která vybuchla ve Velkém Magellanově oblaku 23. února 1987. Vzdálenost supernovy od Země tak byla pouhých 168 000 světelných let. Tři detektory zachytily dohromady dvacet čtyři neutrin s energií mezi šesti až čtyřiceti megaelektronvolty v časovém intervalu zhruba třinácti sekund. Jak a jaká neutrina vznikají? Než se zaměříme na výhody zmíněného vylepšení detektorového systému IceCube, podívejme se, jak neutrinový záblesk při výbuchu supernovy vzniká a jaké má charakteristiky. Je třeba připomenout, že pouze u supernov vznikajících u konečných stádií hvězd se produkují neutrina. Supernovy typu Ia, které jsou velmi přesnými majáky umožňujícími určovat přesně vzdálenosti, neutrina nevyzařují. Vznikají explozí bílého trpaslíka, který je ve dvojhvězdě s normální hvězdou a pohltil příliš mnoho její hmoty. Při tomto výbuchu nevznikají neutrina a nevzniká ani kompaktní zbytek hvězdy. Celá hmota bílého trpaslíka je rozmetána. V případě, že je supernova projevem kolapsu nitra staré velmi hmotné hvězdy, vznikají dva neutrinové záblesky. První je velmi krátký v řádu milisekund (okolo deseti) a způsoben přeměnou protonů a elektronů na neutrony v průběhu vzniku protoneutronové hvězdy. Vznikají tak pouze elektronová neutrina. Další, mnohem intenzivnější emise je založena na tepelné produkci párů neutrina a antineutrina a probíhá při chladnutí protoneutronové hvězdy. Při ní se vyzařují všechny typy neutrin a antineutrin. Energie maxima emise se liší pro různé typy, ale leží mezi energiemi 10 až 30 MeV. Tato emise trvá několik sekund, viz obrázek. Více než polovina těchto neutrin se emituje během první sekundy a okolo 90 % do tří sekund, časový chvost se pak táhne až do deseti sekund. Časový průběh emise elektronových antineutrin, jak by byl zaznamenán v případě supernovy ve vzdálenosti 1 Mpc (3,26 milionů světelných let). Časové spektrum bylo získáno pomocí Lawrence Livermore modelu. Modrá plná čára je časový průběh emise a červená přerušovaná kumulativní počet emitovaných neutrin (zdroj: S. Böser et al: arXiv:1304.2553v1). Co nového může intenzivnější pozorování supernov přinést? Pokud se nám podaří zachycovat neutrina ze supernov ve větším počtu, mohlo by to přinést značný zvrat v našich znalostech o těchto jevech. Mohli bychom zaznamenat supernovy, které jsou od nás odstíněny hustým jádrem své galaxie. Předpokládá se, že by mohly existovat „temné“, jinak řečeno „nepovedené“ supernovy. Jde o případ, kdy supernova zkolabuje do černé díry a fotony, které se dlouho prodírají hmotou, zůstanou pod horizontem vzniklé černé díry. Optický výbuch supernovy je tak silně potlačen. Neutrina prodírání hmotou zdrží minimálně a stihnou uniknout před vznikem černé díry. Pozorujeme tak pouze neutrinový záblesk a ten by mohl být dokonce dvakrát intenzivnější než u normální supernovy. Další možností takového neutrinového záblesku bez intenzivního světelného efektu nabízí splynutí neutronových hvězd následované vznikem černé díry nebo vznik podivné (kvarkové) hvězdy. Daly by se tak identifikovat i případy jevů, které sice jako supernova vypadají, ale jsou něčím jiným. Právě na základě toho, že je nebude doprovázet příslušná emise neutrin. Pokud by se podařilo změřit energetické spektrum různých typů neutrin a časový průběh emise neutrin ze supernov, byl by to průlom v našich znalostech průběhu a vlastnostech tohoto jevu. Zároveň by se mohly získat důležité informace o vlastnostech neutrin, jejích oscilacích a i hmotnostech, jak bude podrobněji zmíněno později. Podrobnější rozbor možných přínosů pozorování neutrin pro naše poznání vesmíru, tedy nejen supernov, lze nalézt zde a zde. Jeden z případů zachycení neutrina s extrémně vysokou energií experimentem IceCube (zdroj IceCube). Současné detektory mají oproti těm z osmdesátých let větší objemy, nižší energetický práh a jejich výplň pak daleko menší koncentraci radioaktivních nečistot. To znamená, že by ze supernovy podobné té, která vybuchla v roce 1987, dokázaly zachytit mnohem více neutrin. Detektor Superkamiokande by ze supernovy v naší Galaxie zachytila deseti tisíce neutrin. Vzdálenost Velkého Magellanova oblaku, kde vybuchla supernova 1987A, je zhruba zmíněných 168 000 světelných let. Vzdálenost jedné z nejbližších velkých galaxií M31 v Andromedě je už 2,5 milionů světelných let. To je zhruba 15krát více a díky poklesu hustoty toku neutrin s kvadrátem vzdálenosti pak bude hustota toku neutrin na Zemi více než 200krát menší. Ze supernovy v galaxii v Andromedě by tak detektor Superkamiokande zachytil zhruba tolik neutrin, jako jich bylo zachyceno u supernovy 1987A. I z toho je vidět, že neutrinový záblesk ze supernovy lze současnými detektory pozorovat pouze z naší Galaxie a galaxií, které jsou členy Místní skupiny galaxií. Její hranice jsou do 10 milionů světelných let a je v ní zhruba 30 galaxií. Ovšem pouze tři jsou velkými. Jedná se o naši Galaxii, již zmíněnou galaxii M31 v Andromedě a galaxii v souhvězdí Trojúhelníku. Ostatní jsou trpasličími galaxiemi. I to je důvodem, proč se zatím pravděpodobnost zachycení supernovy příliš nezvýšila oproti situaci, kdy je dokážeme detekovat pouze z naší Galaxie. Tedy zhruba jedna až tři za století. Pravděpodobnost, že tak detektory během doby svého fungování nějakou supernovu zachytí, je velmi malá. Pohled na kupu galaxií v Paně (zdroj Wikipedie) Aby se situace radikálněji změnila, je třeba postavit detektory, které dohlédnou do vzdáleností, kde se nachází nejbližší kupa galaxií, kterou je Kupa galaxií v Panně. Ta je vzdálena mezi 15 až 22 miliony světelných let. Obsahuje asi 100 velkých galaxií, ale odhaduje se, že celkový počet galaxií přesahuje 2000. Což je zlepšení oproti současné situaci o zhruba dva řády a bylo by tak možné pozorovat až několik desítek supernov za desetiletí. K tomu potřebujeme detektory, které pracují v energetické oblasti jednotek a desítek MeV a efektivní hmotnost jejich citlivého objemu je zhruba 10 milionů tun. A takovým detektorem by se mohla stát právě upravená varianta detektoru IceCube v Antarktidě. Jak detekovat neutrina v ledu? Pro detekci neutrin potřebujeme extrémně velké objemy materiálu. Jednou z možností je využití přírodních útvarů. Jde o velké vodní nádrže, ať už jezera nebo moře, nebo ledovce. U ledovců je pochopitelně nejzajímavější Antarktida, kde jsou i kilometrové vrstvy velice kvalitního a homogenního ledu. To byl důvod zahájení budování velkého neutrinového detektoru právě v Antarktidě. Základní idea je taková, že se využívá detekce Čerenkovova záření produkovaného nabitými elektrony a miony vznikajícími v reakcích neutrin. Horkou vodou se tak protaví díra až do hloubky dva a půl kilometru. Do této díry se spustí kabel, na kterém jsou umístěny v pravidelných vzdálenostech fotonásobiče detekující Čerenkovovo světlo. Jsou však pouze v hloubce mezi 1450 až 2450 m. Zhruba jeden a půl kilometru ledu je tak využito pouze pro odstínění před kosmickým zářením. I tak se pro analýzu využívá hlavně detekce neutrin letících ze směru od nitra Země, protože z tohoto směru už neletí žádný mion vznikající interakcí kosmického záření v atmosféře ale pouze neutrina. Takových děr a kabelů je 86 a vzdálenost mezi nimi je 125 m. Na každém z nich visí 60 fotonásobičů, rozestupy mezi nimi jsou 17 m. Dohromady jich tak je 5160. Schématický nákres detektorového systému IceCube (zdroj IceCube, Danielle Vevea/NSF & Jamie Yang/NSF). Samotná detekce neutrina probíhá dominantně tak, že při jeho interakci s jádry vzniká odpovídající nabitý lepton (elektron, pozitron, miony či tauony). Tauon se velmi rychle rozpadá, nejčastěji na mion a dvě neutrina. V každém případě dostaneme nabitou částici pohybující se rychlosti velmi blízkou rychlosti světla ve vakuu a vyšší, než je rychlost světla v ledu. Taková částice produkuje Čerenkovovo záření, které je v oblasti viditelného světla. Elektron či pozitron s velmi vysokou energií při pohybu hmotou produkuje fotony gama brzdného záření. Ty mají také velmi vysokou energii a mohou při pohybu látkou vytvořit pár elektronu a pozitronu. Z energie přítomné v prvotní částici se tak v konečném důsledku vyprodukuje sprška elektronů, pozitronů a fotonů gama, tzv. elektromagnetická sprška. Ovšem, všechny elektrony a pozitrony v ní produkují díky své velmi vysoké rychlosti Čerenkovovo záření. To pak detekují fotonásobiče v ledu a identifikují produkt interakce neutrina. Budování detektoru bylo zahájeno v roce 2004 a v roce 2006 už začal detekovat neutrina. Dokončen však byl až v roce 2010 a předpokládá se, že bude fungovat nejméně dvacet let. Celkový objem citlivé části detektoru je zhruba jeden kubický kilometr, což reprezentuje zhruba 1000 milionů tun ledu. Problém s využitím IceCube pro detekci neutrin ze supernovy je, že detektor má velmi vysoký práh detekce s hodnotou 10 GeV (energie 1 GeV je zhruba energie ukrytá v klidové hmotnosti protonu). To nevadí v případě, že se detektor zaměřuje na detekci neutrin s vysokou energií. A to je případ detektoru IceCube, který je určen právě pro lov neutrin s extrémními energiemi v oblasti jednotek až stovek teraelektronvoltů. To jsou energie, které jsou u neutrin nedosažitelné i s využitím největších současných urychlovačů. Vyšší emise neutrin s nízkými energiemi ze supernovy v naší Galaxii by se v IceCube projevilo pouze nárůstem šumu. Dva případy neutrin s extrémní energií dostaly i svá jména. Bert k nám doletěl 8. srpna 2011 a Ernie pak 3. ledna 2012 (zdroj M. G. Aartsen et al: arXiv:1304.5356v1). Některé nové objevy pomocí detektoru IceCube Pomocí IceCube byly pozorovány oscilace mionových neutrin na tauonová při těch nejvyšších energiích neutrin. Zatím se tímto detektorem pozorovala pouze neutrina pocházející z tzv. sekundárního kosmického záření, které vzniká interakcí jader primárního kosmického záření z vesmíru srážejících se s jádry v atmosféře. Ví se přesně v jakém poměru a kolik by mělo vznikat neutrin. Jejich oscilace závisí na vzdáleností místa jejich produkce od detektoru. Pozorování souhlasí s předpokládaným průběh oscilací a potvrzuje výsledky získané pomocí urychlovačů. Jen je to v oblasti daleko vyšších energiíneutrin. V této oblasti jsou maximální pozorované projevy oscilací u energie 30 GeV. S růstem energie projevy oscilací klesají a pro energie v oblasti teraelektronvoltů se stávají zanedbatelnými. Pro extrémně vysoké energie četnost neutrin ze sekundárního záření velmi rychle klesá a měla by začít převládat neutrina z hlubokého vesmíru. A to bude teprve ten vytoužený úlovek. Právě nyní bylo publikováno pozorování dvou neutrin s energií zhruba jeden petaelektronvolt, což je 1000 TeV, jejich relativistická hmotnost je tak milionkrát větší než klidová hmotnost protonu. Jsou to neutrina s největší energií, jaká kdy byla pozorována. První případ nastal 8. srpna 2011 a dostal označení Bert, druhý pak nastal 3 ledna 2012 a označuje se jako Ernie. Mohlo by jít o první neutrina, která nevznikla interakcí částic kosmického záření v atmosféře, ale doletěla k nám z hlubin vesmíru. Právě v této oblasti energií by totiž mělo být množství neutrin ze sekundárního kosmického záření již minimální a neutrina z vesmíru by měla začít převládat. Pro definitivní potvrzení jejich původu v primárním kosmickém záření je však třeba daleko větší statistiky detekcí takto vysokoenergetických neutrin. Podrobnější popis těchto případů je v původní publikaci spolupráce IceCube. Před tím se nepodařilo najít žádná neutrina, která by se dala přiřadit k primárnímu kosmickému záření. V jednom případě to bylo i velmi překvapující. Čekalo se, že se podaří pozorovat emise vysokoenergetických neutrin korelované se záblesky gama. Ovšem žádné takové anizotropní emise z míst, kde došlo k záblesku, pozorovány nebyly. A to by mohlo způsobit změnu našich názorů na podstatu a modely těchto jevů. Energetické spektrum pozitronů vznikajících v detektoru pro klasické supernovy spočtené Lawrence-Livermore modelem (LL) a Modelem Thomsona, Burrowse a Pinta (TBM) a pro temnou (nepovedenou) supernovu (Dark). Jedná se o případ supernovy ve vzdálenosti 1 Mpc (3,26 milionů světelných let) a detektor o efektivní hmotnosti jeden milión tun (zdroj S. Böser et al: arXiv:1304.2553v1) Jak detekovat neutrina ze supernov pomocí detektoru podobného IceCube? Aby bylo možné detekovat přímo neutrina ze supernov, je třeba snížit energetický práh detekce až k 10 MeV. To lze jedině tak, že zvýšíme hustotu kabelů a zkrátíme vzdálenosti fotonásobičů, které jsou na nich umístěny. Je také jasné, že v tomto případě je nejvýhodnější detekce elektronových antineutrin, která interagují s protonem ve vodíkovém atomu tzv. obráceným beta rozpadem. Při něm se proton přemění na neutron a vzniká pozitron. V tomto případě je práh reakce 1,8 MeV. Ve všech ostatních případech jsou podmínky mnohem méně vhodné a většinou i práh reakce mnohonásobně vyšší. Pokud se podíváme na obrázek spektra pozitronů produkovaných v reakcích neutrin ze supernovy, vidíme maximum právě kousek za 10 MeV a při tomto prahu už bude detekce neutrin ze supernovy velmi efektivní. V případě rozptylu neutrin na elektronech je možné detekovat všechny typy neutrin, ale pravděpodobnosti těchto reakcí jsou o dva řády nižší. Základna na jižním pólu, kde je i detektorový systém IceCube (zdroj NSF/F Pedreros). Sebastian Böser s kolegy tak v nedávném článku navrhují, aby se postavil detektor složený z 60 kabelů, ovšem umístěných mnohem blíže sebe a také s daleko větším počtem fotonásobičů na každém kabelu. Celkový počet fotonásobičů by měl být 20 000. Dal by se tak získat detektor o efektivní hmotnosti zhruba 10 milionů tun, který by měl sice 100 krát menší hmotnost i objem než IceCube, ale jeho práh detekce by byl už u 10 MeV. Vycházeli z toho, že dráha pozitronu s energií 20 MeV v ledu je zhruba jen 10 cm a vytvoří při ní zhruba 3600 fotonů Čerenkovova záření. A i takové pozitrony vznikající v interakci antineutrin musí detektor spolehlivě zachytit. Autoři rozebírají dvě možnosti umístění a konfigurace detektoru. První je jeho umístění v menší hloubce zhruba od 900 m, kde je led více difuzní a méně čirý. Druhá varianta, kdy by byl detektor umístěn v hloubce až 2300 m, kde je led velmi čirý a difuze se tolik neuplatní. V tomto případě by bylo potřeba více kabelů s fotonásobiči. Velmi důležitým úkolem by bylo potlačení pozadí pocházejícího hlavně z šumu, slunečních neutrin pocházejících z rozpadu nuklidu 8B a atmosférických mionů pocházejících z interakce primárního kosmického záření v atmosféře. Výsledná konfigurace by zajišťovala dosah pro detekci neutrinového záblesku až do vzdálenosti zhruba 10 Mpc, což odpovídá 32,6 milionů světelných let a tedy zachycení i Kupy galaxií v Panně. Jak zjistit hmotnost neutrina? Velice zajímavou otázkou je, co nám neutrina ze vzdálených supernov mohou říci k jejich klidové hmotnosti. Rychlost částice závisí na její celkové energii a klidové hmotnosti (energii). Částice s různou celkovou energií budou mít různé rychlosti a tedy i doby letu. Pouze částice, které mají nulovou klidovou hmotnost (energii) jako fotony, se pohybují při libovolné energii se stejnou rychlostí a tedy i jejich doba letu od supernovy k Zemi bude stejná. Jejich rychlost je při libovolné jejich energii rovna rychlosti světla. Dnes víme, že neutrina klidovou hmotnost mají, i když je velmi malá. Z rozdílů doby příletů neutrin s různou energií lze tak tuto hmotnost odhadnout. Čím větší je vzdálenost supernovy, tím větší rozdíl pro danou klidovou hmotnost neutrina dostaneme. Doba příletu a energie jednotlivých neutrin zachycených při výbuchu supernovy 1987A detektory Kamiokande II a IMB. Je vidět, že doba příletu nezávisí na energii. Patrné jsou rozdíly v prahu detekce i přesnosti určení energie u obou detektorů. Na základě analýzy neutrin zachycených při výbuchu supernovy 1987A se nepodařilo zjistit hmotnost elektronového neutrina, ale pouze limitu na tuto hmotnost. Podle těchto dat je hmotnost neutrina menší než 5,8 eV/c2, tedy více než sto tisíckrát menší než hmotnost elektronu. Z rozpadu tritia je určena horní hranice na hmotnost neutrina nižší, něco méně než 2 eV/c2. Obrovský elektronový spektrometr KATRIN, který se buduje v Německu, by měl mít tuto hranici posunout až na 0,2 eV/c2 (podrobněji o přepravě hlavní části spektrometru zde). Podívejme se, co by nám mohla umožnit detekce neutrin novým detektorem, který by nahlédl do vzdálenosti více než 30 milionů světelných let. Jak bylo zmíněno, je možné za neurčitost v definici času vyzáření neutrin vzít zhruba 3 s, kdy je emitováno 90 % neutrin. Pomalejší neutrino může být vyzářeno na začátku tohoto intervalu a rychlejší na konci. Mohou tak přiletět i současně. Dva dolů letící případy neutrin (zdroj IceCube). V tomto případě je limita na klidovou hmotnost, kterou lze u neutrin zjistit, zhruba 0,8 eV/c2. Největší vliv na zvětšení citlivosti k hmotnosti neutrina má snižování energetického prahu. S jeho snižováním se lineárně snižuje i minimální měřitelná hmotnost neutrina. Při růstu vzdálenosti se citlivost zvětšuje pouze s její odmocninou. Takže pro dvojnásobné zvýšení citlivosti k hmotnosti neutrina stačí snížit práh dvakrát, ale musí se zvětšit vzdálenost čtyřnásobně. Problémem navíc je, že počet zachycených neutrin klesá s kvadrátem vzdálenosti. Co je třeba udělat, pokud budeme chtít snížit dosažitelnou hmotnost neutrina na desetinu, tedy k hodnotě 0,08 eV/c2? Tím bychom se mohli dostat k větší citlivosti, než bude mít spektrometr KATRIN. Dostupná vzdálenost by se však musela zvýšit stokrát a efektivní hmotnost detektoru 10000krát. A to je zatím opravdu těžko představitelné, jestliže celá současná IceCube je zhruba stokrát menší. Detektorový systém IceCube je už třetí rok v provozu a začíná produkovat velmi zajímavé výsledky, které rozšiřují naše znalosti o povaze neutrin i vesmírných jevů uvolňujících extrémní množství energie. V blízké době se dá čekat potvrzení detekce prvních neutrin ze vzdáleného vesmíru. Zajímavé poznatky se získávají i v oblastech, kde by to člověk vůbec nečekal, například při studiu vývoje klimatu. V současné době je rozpracováno několik projektů na postavení nových velkých detektorů, které umožní detekovat neutrina ze supernov vybuchujících ve vzdálenosti desítek milionů světelných let. Takové detektory budou muset mít efektivní hmotnosti několik milionů tun a patří k nim projekty jako Deep-TITAND , Hyper-Kamiokande nebo UNO. K nim se řadí i nový návrh, který by využil antarktický led a principů ověřených při budování detektorového systému IceCube. Změnou by byla daleko vyšší hustota fotonásobičů a daleko efektivnějšího potlačení pozadí. To by umožnilo snížit dolní hranici energie detekovaných neutrin až k deseti megaelektronvoltům. Bylo by tak možné detekovat neutrina ze supernov až do vzdálenosti 32 milionů světelných let. V takovém případě by se během deseti let detekovaly až desítky supernov. Zároveň by bylo možné určit klidovou energii neutrina až pro hodnoty pod jeden elektronvolt. Přesná dosažitelná limita závisí na konkrétním detektoru, vzdálenosti supernovy a počtu zachycených neutrin. Fotonásobiče čekající na instalaci (zdroj IceCube, Kael Hanson/NSF) Je docela vysoká naděje, že se v následujícím desetiletí podaří některý z projektů megatunových detektorů neutrin zrealizovat a každoroční pravidelná detekce supernovy v neutrinovém oboru se stanou skutečností. Podrobněji o neutrinech, jejich vlastnostech, zdrojích, detekci a aplikacích je v cyklu článků (zde, zde, zde a zde). Děkuji kolegovi Otokarovi Dragounovi z české části týmu experimentu KATRIN za řadu velmi inspirujících diskuzí o neutrinech, jejich vlastnostech a významu pro vysvětlení řady astrofyzikálních problémů. Datum: 27.04.2013 11:00 Nobelova cena za fyziku v roce 2015 je za prokázání oscilací neutrin Autor: Vladimír Wagner (06.10.2015) Možno nezmysel, ale... Milan Závodný,2013-05-03 19:50:53 pri meraní hmotnosti neutrín, nebolo by lepšie produkovať neutrína v extrémnych množstvách /pri niektorej z jadrových reakcii/ a púšťať cez ich tok vysoko energetické častice /protóny/, ktoré by mali nejakým spôsobom zareagovať - znížením energie či zmena smeru pohybu. Pri veľmi presnom meraní a pri známych vstupoch by sa mohla nejaká odchýlka od vypočítaného stavu objaviť. Mám na mysli relativistické protóny, čím vlastne vytvárame gravitačné mini-pole, ktoré by mohlo byť hoc i ako málo, predsa len pozmenené. Petr Dyntar,2013-04-29 15:53:13 to je zase neuvěřitelně dobrý článek,jako všechny od vás,díky :) Pavel Brož,2013-04-29 20:27:14 velice precizně a přitom srozumitelně napsaný článek, děkuji! Jiří Havránek,2013-04-29 14:46:15 mám prosbu, nejsou k dispozici stopy i s rozměrovou škálou pro různé energie? Hmotnost elektronových neutrin Martin Kovář,2013-04-28 11:29:27 Chtěl bych se pana Wagnera zeptat, jak je to s tou hmotností neutrin? Z mnohých zdojů jsem získal dojem, že hmotnost e/mí/tau neutrin jaksi nedává smysl. Nebo spíše, tyto stavy by měly mít neurčitou hodnotu hmotnosti. Konkrétních hodnot hmotnosti by měly nabývat neutrina 1/2/3, která jsou ale superponovanými stavy e/mí/tau neutrin. Přitom ale v článku se píše o hmotnosti elektronových neutrin. Oscilace (míchání stavů) u neutrin. Vladimír Wagner,2013-04-28 13:19:24 Máte pravdu. U elektronového, mionového a tauonového neutrina je dobře definována jejich "vůně", tedy to, že se při detekci projevují jako elektronová, mionová či tauonová neutrina. Jejich hmotnost není dobře definovaná, protože jsou směsí tří hmotnostních stavů (1,2,3). Ovšem v elektronovém neutrinu je největší příměs právě jednoho stavu 1, takže s určitým zjednodušením (pochopitelně ne úplně korektním), lze o hmotnostním stavu 1 mluvit i jako o hmotnosti elektronového neutrina. Podrobněji viz: http://www.osel.cz/index.php?clanek=6216 , http://www.osel.cz/index.php?clanek=6172 ,http://www.osel.cz/index.php?clanek=5000 .


text: Tak konečně jsme se dostali k posledním úpravám vysokého záhonu, se kterým jsme loni začali TADY a TADY. Zbývá dosypat ještě trochu ornice - přes zimu si to sedlo velmi výrazně, scházelo víc jak čtvrt metru materiálu. To z fotky není už vidět, neb dosypáno bylo před focením. Shodli jsme se s objednavatelem, že na povrch dáme nakonec ještě vrstvu zahradnického substrátu - snímek je "before", tedy ještě bez substrátu. Záhon je připraven k použití, povrchové úpravy a úpravy terénu ještě budou zhotoveny dodatečně. Základní výhoda záhonu, a tou je dostupnost a pohodlnost pro pěstování zeleniny, je už více než patrná. Mimochodem ty stromky, co vidíte po stranách záhonu vpravo vepředu a vzadu jsou aktuálně zasazeny na mých latifundiích a je o ně pečováno tak, aby se přijaly a nadále rostly. Fotky přinesu během několika dní.


Kartel, kter� rozd�loval dotace v �st�, p�i�el o pen�ze - Aktu�ln�.cz Dom�c� Regiony �steck� Kartel, kter� rozd�loval dotace v �st�, p�i�el o pen�ze15:44 | 28.6.2012Petr Holub Koment��e: Ilustra�n� foto.Autor: Reutersv�t�� obr�zek » Praha - Politick� kartel, kter� rozd�loval na �stecku p�es miliardu evropsk�ch dotac�, p�i�el o pen�ze. Rozhodl o tom ve st�edu ministr �kolstv� Petr Fiala. "Vych�zeli jsme z lo�sk� kontroln� zpr�vy Evropsk� komise, ze zpr�v v m�di�ch a z v�sledk� vlastn� kontroly," potvrdil Hynek Jord�n z tiskov�ho odd�len�. Pla�te sami Fiala prozat�m zastavil propl�cen� u� dokon�en�ch �i prob�haj�c�ch projekt�. �steck� kraj tak dostal z 1,2 miliardy p�isl�ben� v r�mci dota�n�ho programu Vzd�l�v�n� pro konkurenceschopnost pouze 770 milion�. "Kraj m�e projekty propl�cet i nad�le, m�e tak� vyhla�ovat nov� v�zvy, v�echno ale mus� hradit jen z vlastn�ch zdroj�," up�esnil mluv�� Jord�n. To se t�k� tak� v�zvy, kterou na n�vrh radn�ch je�t� v�era schv�lilo zastupitelstvo �steck�ho kraje. Aktu�ln�.cz je�t� p�ed zased�n�m zastupitelstva upozornilo, �e pen�ze ze vzd�l�vac�ho programu rozd�luje kartel krajsk�ch politik� a podnikatel�. St�t pozastavil dotace na vzd�l�v�n� v �steck�m kraji» Kontrola z EK prov��ila i opravu silnice a pr�myslovky» P�es t�etinu projekt� dost�valo sedm firem, resp. sp��zn�n�ch spole�nost�, kter� m�ly bl�zk� kontakty s region�ln�mi politiky, nap��klad s n�m�stkem Pavlem Koudou (�SSD). �tvrtinu projekt� inkasovaly krajsk� �koly, kter� si u zm�n�n�ch firem objedn�valy subdod�vky, a desetinu inkasovala Hospod��sk� komora, jej� p�edstavitel� ovl�dali n�kter� ze sedmi firem. Kartel, kter� Aktu�ln�.cz popsalo u� v lednu, inkasoval z v�zvy schv�len� ve st�edu 70 procent rozd�len� ��stky. Doka�te, �e jste nevinn� Teprve se zpo�d�n�m se kraj�t� politici dozv�d�li, �e na projekty nedostanou pen�ze. "Tuto informaci nem�m k dispozici," �ekl n�m�stek hejtmanky Pavel Kouda na upozorn�n� Mlad� fronty Dnes, �e ministerstvo sporn� projekty nezaplat�. Kraj m�e podle mluv��ho Jord�na n�jak� pen�ze dostat, ale jen kdy� dok�e, �e projekty p�id�loval pr�hledn�m zp�sobem a podle objektivn�ch krit�ri�. Vzd�l�vac� dotace pro �steck� kraj �et�ila tak� pra�sk� protikorup�n� policie, v kv�tnu v�ak p��pad p�edala �steck� hospod��sk� krimin�lce. WikiPetr Fiala - ministr �kolstv�» T�mata (4):�steck� krajPetr FialadotaceEU Most, t�. Budovatel� Pron�jem bytu, 2+1, 58m2 6 500 K�/m�s Most, Neuvedeno Pron�jem bytu, 2+1, 53m2 7 000 K�/m�s �st� nad Labem, Severn� Terasa, Jizersk� Prodej bytu, 2+1, 68m2 645 000 K� �st� nad Labem, Severn� Terasa, Neuvedeno Prodej bytu, 2+1, 61m2 680 000 K�


Diplomové práce na Akademii výtvarných umění v Praze 1969?1989 - GAVU.cz Velká galerie, 11. 1.–1. 4. 2018 Diplomové práce na Akademii výtvarných umění v Praze 1969?1989 - Program zima 2018 CZ / DE


text: jsem spokojenej a víte proč? Protože na ně dlabu a žádnou kromě pro povinné ručení nemám a to se vyplatí :-) Názory k článku Jste spokojeni se svojí pojišťovnou? Můžete to prosím trochu rozvést? Já mám třeba v rodině výbornou zkušenost s plněním z povinného ručení od Direct poj. (výplata plnění z vlastních prostředků po nezaviněné nehodě s totální škodou), kterou hodně lidí pomlouvá ve stylu obchodních zástupců Kooperativy (jen internet, koukají jen na cenu, neplní...blabla). Sám ted řeším pojistnou událost s Kooperativou ohledně výměny čelního skla z příslušné pojistky, tak jsem zvědav na výsledek, protože bratranec má po nezaviněné nehodě (0%zavinění) obrovský problém získat od Kooperativy pojistné plnění - případ se rychle přístupem pojišťovny blíží k soudní síni. Machinace se stářím motorky, snaha o totální škodu s plněním cca poloviny hodnoty, nesmyslná komunikace z jejich strany. Přitom u nich sám platí Tandem+na100pro...A pak se v tom vyznejte... "výplata plnění z vlastních prostředků" - WTF? To Vám vyplatili plnění z Vašich vlastních prostředků? To je od nich moc hezké... Nebo jste myslel, že jiné pojišťovny vyplácejí plnění z jiných než vlastních prostředků? Třeba z prostředků konkurence? Klid Béďo, narážím na to, že pojišťovna poškozenému poslala peníze dříve, než bylo vše vyřízeno mezi pojišťovnami. Takže to máte blbě. Platí pojišťovna viníka, nikoliv vždy ta vaše. Ale možná jste si své nehody vždy zavinil, to by potom byla jiná ;-) Ja na to mam jednoduchy filtr - snazim se neuzavirat smlouvu se spolecnostmi, ktery mi daji dodatky ke smlouve psany pismem mensim nez 10pt. Tim lze vytridit prakticky 100% pojistoven + hodne velkych bank a clovek je spokojenejsi ;-) Článek řeší jen velmi okrajivě celou problematiku, v ČR zatím vůbec nefunguje obdobný systém hodnocení jako např. v Německu - tzv. Prozesquote - je to ukazatel , kolikrát z 1000 (nebo ze 100) pojistných událostí se klient soudí s pojišťovnou. To je relevantní ukazatel jednak spokojenosti klientů, ale hlavně a podstatně - jak která pojišťovna plní a jak se která kroutí, když má plnit....... Lidově řečeno - nízká procesní kvota je vyjádřením toho, že příslušná pojišťovna nemá v pojistných podmínkách napsáno nic záludného pod čarou, milimetrovým písmem... Jako za největší bláboly - autorka promine - pak považuji v ČR různá ocenění těchto ústavů nějakými čestnými pytlíky či mincemi ( připomíná mi to pohádku o princezně s myším kožíškem ) , protože hlavní váhu v těchto pseudosoutěžích a pseudohodnoceních mají makléři a bouchači pojistek a těm historicky vůbec nejde o blaho klienta, ale o úplně něco jiného... Možná by se měla konečně ČAP pochlapit a procesní kvoty pojišťoven zkusit uveřejnit... Nejsem si jisty jestli nizka quota znamena ze tam nejsou poznamky pod carou. Ale naopak ze tam jsou. Pravnik kdyz to pak dopodrobna studuje dojde k zaveru ze zalobu nema smysl podavat. Pravnici jdou do sporu tam kde vidi sanci na uspech a ta je tam, kde nejsou podminky zcela jednoznacne stanoveny. Ruzne poznamky pod carou a rozsahlost pravidel funguje presne naopak (jako spresnovace). Nutno rict, ze pak se ani tytot pripady neobevi na strane pojistna udalost, protoze proste to pojistna udalost neni. Pro cloveka to ma ale minimalni vypovidaci hodnotu, protoze on pravnikem neni a asi neni ani odbornikem na problematiku toho co prave pojistuje, aby kromne odbornych terminu pravnickych chapal treba i odborne terminy lekarske. Takze smlouvu podepise a az kdyz dojde na lamani chleba tak po par mesicich odborneho zkoumani (ktere za tezke prachy zacvaka) mu advokat rekne: "Tak do toho nejdu". Milý benzíne, vůbec nevadí, že si nejste jistý, já jsem tu neuváděl něco, co bych snad sám vymyslel ale to, co v jednom státě rozvinuté Evropy již nějaký ten pátek funguje, klienti akceptují vypovídací schopnost tohoto ukazatele a žádní mudrlanti to tam nezpochybňují... Díky za reakci. Musím vámi souhlasit, že počet soudních procesů/procesquote je důležitý ukazatel. Je to ale na rozdíl od indexu spokojenosti tzv. lagging indikátor. Tudíž předtím klienti museli být méně spokojeni....důležité je řídit samozřejmě oboje:-) Dobré firmy to řeší v rámci procesu stížností. Děkuji i za druhou část reakce... Vážím proto redakce Měšce, že uveřejnila výsledky měření typu Epsi, díky kterému si mohou zainteresované strany utvářet svůj vlastní celkový obraz. já jsem pojištěná u Uniqa pojištovny a jsem zcela spokojená sice je to trošku draší, ale musim říct že zatím plnily. Je to tak měsíc co mi ukradly auto a naštěstí jsem ho měla pojištěné na krádeš. Což se mi vyplatilo jelikož mi zaplatily nové auto a ještě mi něco zbylo. Do 14 dnů jsem měla peníze na účtu. Vřele doporučuji. kdyžtak jsem dám e-mail na mě dám vám číslo na finanční poradkyni je sice mladá ale opravdu se o mě stará firstname.lastname@example.org


Nachází se na pláži podél Coral Coast Fidži, Tambua Sands Beach Resort nabízí sladkovodní venkovní bazén a restaurace. Jeho prohlídka recepce organizuje útes procházky a návštěvy fidžijských vesnic. Bezplatné parkování je zajištěno. Počet pokojů: 25.


text: Alois NebelAnimovaný / Drama Česko/2011/80min Příběh filmu začíná na podzim roku 1989 na železniční stanici Bílý Potok v Jeseníkách, kde slouží jako výpravčí Alois Nebel (Miroslav Krobot). Nebel je tichý samotář, kterého čas od času přepadne podivná mlha. Nejčastěji se mu v ní zjevuje Dorothe (Tereza Voříšková), oběť násilného odsunu Němců po 2. světové válce. Šedivé dny na nádraží v Bílém Potoce... VYZVEDNĚTE SI SVÉ VSTUPENKY VČAS! PŮL HODINY PŘED ZAČÁTKEM PŘEDSTAVENÍ BUDOU ZAREZERVOVANÉ VSTUPENKY UVOLNĚNY DO PRODEJE!


Povinné ručení na auto už bude nezbytné i v Rusku - iDNES.cz 5. dubna 2002 13:48, aktualizováno 13:48 Moskva - Povinné pojištění motorových vozidel pro případ občanské odpovědnosti za zavinění dopravní nehody bude nezbytné od 1. července příštího roku pro všechny řidiče v Rusku. Dolní komora ruského parlamentu na třetí pokus schválila zákon o tzv. povinném ručení. Suma zatím není stanovena, neboť zákon musí ještě schválit horní komora parlamentu a prezident. Ruští řidiči ale mají konečně naději, že po dopravní nehodě je nečeká pěstní souboj, ale pouhá výměna údajů o pojištění. Podle statistik dnes v Rusku vlastní automobil každý pátý obyvatel. Povinné ručení si však převážně platili jen cizinci nebo jednotlivci znalí poměrů v zahraničí. Většina ruských obyvatel se snažila urovnávat dopravní nehody na základě osobní dohody. Viníci museli poškozené auto buď opravit, nebo splácet sumu, kterou postižený řidič svévolně určil. Maximální pojistná částka, kterou může získat osoba, jež zaviní dopravní nehodu, je stanovena na 400.000 rublů (podle současného kursu 12.900 dolarů). Odpůrci povinného ručení upozorňují, že toto pojištění nezajistí řidičům absolutní kompenzaci. Tvrdí, že poškození některých zahraničních vozidel nebude možné z pojistné částky kompenzovat. Takový mercedes má prý dokonce nárazník dražší, než je maximální suma kompenzace na základě povinného ručení. Počítá se s tím, že v průměru budou ruští řidiči platit kolem 40 dolarů za povinné ručení na rok. Částka se ale bude lišit podle toho, zda půjde o metropoli, nebo provincii, a bude se přihlížet ke značce vozu a zkušenostem řidiče. Počítá se s tím, že například v Moskvě se bude platit za žigulík kolem 1500 rublů, zatímco v Brjanské, či Rjazaňské oblasti za stejné auto asi polovina. Nový zákon by podle mínění představitelů pojišťoven mohl přispět k lepšímu chování automobilistů. "Nejsou zdaleka ojedinělé případy, kdy si lidé po dopravní nehodě vyřizují účty pěstním soubojem nebo vydíráním. To by nyní mělo odpadnout," říká představitel Národní pojišťovací společnosti Boris Chorunžij. Zákon by měl mimo jiné pomoci obětem, které jsou do dopravních nehod vtaženy záměrně. V Moskvě se totiž stává, že drahá vozidla náhle zabrzdí na silnici a způsobí náraz. Oběti pak jsou nuceny buď prostřednictvím soudu dokazovat svou vinu, nebo zaplatit na místě a vyvarovat se dalších tahanic. V ruské metropoli se na dopravní nehody specializují celé skupiny organizovaného zločinu. Dosud se v Rusku vozidla pojišťovala pouze dobrovolně a pojišťovací společnosti stanovovaly cenu povinného ručení podle vlastního uvážení. Pojišťovny považovaly tento druh pojištění za rizikový. Nyní musí zajistit síť pro klienty, kterých bude asi o 20 miliónů více než dosud. Autor: Alexandra Malachovská (ČTK) Témata: dopravní nehoda, nehody, Parlament, Rusko, Dolar, Dopravní informace, Dopravní nehody, Mercedes, Mercedes-Benz, Moskva, Pojištění, Povinné ručení, prezident


Essential oil - Tea Tree (vial 10ml) | Tierra Verde You are at: Catalog Essential oils Essential oil - Tea-tree Essential oil - Tea-tree Essential oil from Australian T-tree (often incorrectly called “tea” tree) is renowned for its strong disinfecting effects. The essence of tee-tree strengthens the nervous system, promotes concentration and helps with physical and mental fatigue. 100% essential oil Melaleuca alternifolia Nebezpečné látky: p-menth-1-en-4-ol; p-mentha-1,4-dien; p-mentha-1,4(8)-dien; (-)-pin-2(3)-en; limonen NEBEZPEČÍ. Hořlavá kapalina a páry. Zdraví škodlivý při požití. Při požití a vniknutí do dýchacích cest může způsobit smrt. Dráždí kůži. Může vyvolat alergickou kožní reakci. Způsobuje vážné podráždění očí. Toxický pro vodní organismy, s dlouhodobými účinky. Je-li nutná lékařská pomoc, mějte po ruce obal nebo štítek výrobku. Uchovávejte mimo dosah dětí. Chraňte před teplem, horkými povrchy, jiskrami, otevřeným ohněm a jinými zdroji zapálení. Zákaz kouření. Zabraňte uvolnění do životního prostředí. Používejte ochranné rukavice/ochranné brýle. PŘI POŽITÍ: Okamžitě volejte TOXIKOLOGICKÉ INFORMAČNÍ STŘEDISKO (tel: 224 919 293; 224 915 402). NEVYVOLÁVEJTE zvracení. PŘI ZASAŽENÍ OČÍ: Několik minut opatrně vyplachujte vodou. Vyjměte kontaktní čočky, jsou-li nasazeny a pokud je lze vyjmout snadno. Pokračujte ve vyplachování. Při podráždění kůže nebo vyrážce: Vyhledejte lékařskou pomoc/ošetření. Skladujte na dobře větraném místě. Uchovávejte v chladu. Skladujte uzamčené. Likvidace: nepoužitý výrobek nevylévat do kanalizace. Nepoužitý výrobek nebo prázdný obal se zbytky odevzdat ve sběrně nebezpečného odpadu. Subject * Product inquiry Essential oil - Tea Tree (vial 10ml) RMA Misc.


Test ojetého vozu Volkswagen Passat B6 1.9 TDI - Věci automobilové Passat patří v našich končinách k velmi oblíbeným vozům. Stejně jako u Octavie je ale potřeba velmi opatrně vybírat a kupovat auto jen z prověřeného zdroje, neboť právě Passat bývá velmi často cílem podvodníků. Robustní konstrukce Je terčem podvodníků a často se stáčí Pohodlný a ergonomický interiér Turbodiesely PD jsou hlučné a nekultivované Široká nabídka ojetin Omezená nabídka jinak dobrých benzínových motorů Solidní jízdní vlastnosti Ceny jsou poměrně vysoko Kvalita a spolehlivost S Mondeem se svezete daleko lépe Pokud přijde řeč na nejoblíbenější ojetiny na českém trhu, Passat patří na špičku. Je to velmi známý automobil a není den, abyste aspoň jeden nepotkali na silnici. Volkswagen Passat se usadil na trhu jako solidní vyhledávané auto a i jeho oblíbenost mezi manažerskými firemními auty z něj činí velmi dostupné zboží mezi ojetinami. Autobazary i soukromé inzeráty jsou passatů plné, takže je skutečně z čeho vybírat. I když se v zásadě jedná o velmi dobře postavené a kvalitní auto, je potřeba obrnit se trpělivostí a prohlédnout několik nabídek, než koupíte. Volkswagen Passat je totiž bohužel dobrým prostředkem nepoctivých prodávajících, jak snadno vydělat na nezkušenných kupujících. Passat se proto celkem hojně stáčí a je to i docela oblíbené auto mezi zloději. Přesto by vás to nemělo odradit a když si dáte pozor, koupíte velmi dobré auto. Nicméně nic není zadarmo, tak se pojďme podívat, co Passat trápí a na co si dát pozor. Volkswagen Passat označený jako B6 (nebo také 3C) se vyráběl od února 2005 do července 2010, kdy byl nahrazen modernizovaným modelem B7. Ten vydržel ve výrobě až do letošního roku, kdy ho postupně nahrazuje úplně nová generace tohoto oblíbeného modelu. Verze B6 se prodávala samozřejmě jako klasický sedan a kombík, ale poprvé přišla i verze CC, nejprve pojemnovaná jako Passat CC a pak samostatně jako Volkswagen CC. Jedná se o jakési čtyřdveřové kupé, které se inspiruje například v Mercedesu CLS. My se dnes ale primárně zaměříme na klasický model a sedan, i když technický základ mají všechny karoserie stejný a liší se jen v kosmetických detailech. Tradičně také přidáváme tabulku všech dostupných motorizací. Jak můžete vidět, nabídka se skutečně široká a je z čeho vybírat. K dispozici je i k některým motorům automatická převodovka, pohon všech kol, vyráběly se verze se sportovním podvozkem a podobně. Na našem trhu jsou nejoblíbenější turbodiesely, ale zájemce o ekonomický provoz by měla zajímat i verze 1.4 TSI EcoFuel s pohonem na CNG, která dokáže provozní náklady stlačit ještě níže. toč.moment Nm 1390 90/122 200 10/2007-07/2010 1390 110/150 220 01/2009-07/2010 1595 75/102 148 03/2005-04/2010 1598 85/115 155 02/2005-04/2008 1798 112/152 250 11/2008-05/2010 1798 118/160 250 10/2007-07/2010 1984 110/150 200 02/2005-04/2010 1984 147/200 280 09/2005-12/2007 1984 147/200 280 01/2008-07/2010 3168 184/250 330 03/2006-07/2010 3567 206/280 360 09/2005-11/2010 3567 220/300 360 03/2008-07/2010 1598 77/105 250 08/2009-07/2010 1896 77/105 250 02/2005-10/2008 1968 81/110 250 10/2008-07/2010 1968 103/140 320 01/2008-07/2010 2.0 BlueTDI (CR) 1968 105/143 320 01/2009-07/2010 1968 125/170 350 04/2008-07/2010 2.0 TDI (PD) 16V 1968 103/140 320 02/2005-02/2008 2.0 TDI (PD) 8V 1968 125/170 350 10/2005-04/2008 Původně jsem měl mít na test dvoulitrový turbodiesel s automatem DSG, ale nekonec jsem si v Autocentru ESA půjčil motorizaci 1.9 TDI (77 kW) s manuální pětistupňovou převodovkou v úsporné verzi Bluemotion. Naftová jednadevítka je velice oblíbená, i když na můj vkus už má tento motor velmi hlučný, hrubý a nekultivovaný chod. Na velkého Passata také výkonově sotva stačí, takže bude vyhovovat jen velmi rozvážným řidičům. Nicméně nízká spotřeba se jí upřít nedá. Během testu se průměr pohyboval kolem 4,5 litru na 100 km a klidné cesty mimo město ukázaly průměrnou spotřebu i pod čtyři litry, pokud jsem rezignoval na předjíždění nakladních aut. S Passatem 1.9 TDI se tedy dá jezdit úsporně. Podvozek je poměrně tuhý, nicméně pohodlný. Není to ale žádný sportovec, při snaze o dynamičtější jízdu se přední náprava nepříjemně rozkýve a auto snadno ztratí svou stabilitu. Řízení je nicméně přesné a dobře vyvážené, ergonomie ovládání je perfektní a interiér působí kvalitně a robustně, i když ještě nedosahuje takové dokonalosti, kterou na vás dýchnou moderní Volkswageny. Sedačky jsou německy tvrdší, ale velmi pohodlné s docela dobrým vedením. Vzadu je spousta místa a kufr je obrovský. Z hlediska praktičnosti a pohodlí tak Passatu není co vytýkat, krom toho velmi hlučného a nekultivovaného motoru. I práce se spojkou je pro zlost a rozjezdy jsou s tímto rachtajícím motorem doslova utrpením. Jistě, všechno je o zvyku, ale já mám prostě raději kultivovaný chod víceválcových benzínových motorů. Obvyklé problémy a závady Volkswagen Passat platí za robustní a spolehlivé auto. Co se mechanické odolnosti týče, většinou jen po velkém kilometrovém nájezdu potřebuje důkladnou revizi podvozku. Jak přední, tak i zadní díly mohou být silně opotřebované, většinou se to projevuje špatnou směrovou stabilitou, pomyslnou vůlí v řízení a neklidem auta při zatáčení, jako by se kymácelo ze strany na stranu. Většinou jsou vymačkané silentbloky a uložení náprav, asi bude potřeba investice do tlumičů. Auta mívají i opotřebované brzdy, ale to je prostě spotřební materiál. Zvažte proto investici do nových podvozkových dílů, Passat pak bude zase jezdit výborně a vydrží dalších několik let. Smiřte se rovněž s tím, že většina firemních passatů bude mít dost opotřebovaný a neudržovaný interiér, zvláště pokud auto sloužilo na dlouhých trasách. Nejsou výjimkou prosezené sedačky, ohmataný volant a řadící páka, osahané knoflíky rádia a stahování oken a drobné kosmetické vady. Někdy to může působit, jako by auto bylo stočené, ale interiér passatu prostě není tak robustní a odolný jako v novějších Volkswagenech. Přesto právě na kilometrový nájezd si dávejte pozor. Udržovaná auta mohou svůj nájezd velmi dobře maskovat a nejsou výjimkou vozy, která jsou po mechanické stránce naprosto funkční, ale mají za sebou už přes 300 000 km. Passat je prostě dělník. TIP: Jak snadno poznat, kolik má auto opravdu najeto kilometrů Co se motorů týče, dejte si pozor na první exempláře šestnáctiventilové jednotky 2.0 TDI PD. Měla problémy s mazáním, objevovala se u ní prasklá hlava válců, opotřebovávala dvouhmotový setrvačník a rovněž poměrně rychle žrala spojku. Vyskytují se i problémy se vstřikovači a ani filtr pevných částic není zrovna levný na výměnu. Jeho životnost přitom u prvních aut jen výjimečně dosáhla na 100 000 km. Nejvíce problémů se objevuje v prvních letech výroby, zhruba do roku 2007. Pak Volkswagen většinu věcí vyřešil a od konce roku 2007 se už jedná o velmi spolehlivé a odolné auto. Pokud kupujete automatickou převodovku DSG, potřebuje pravidelné výměny oleje, stejně tak Haldex u čtyřkolky. Na to bohužel plno provozovatelů zapomíná a zbytečně si tak koledují o malér. Repase převodovky přijde na 50 000 korun, oprava Haldexu může stát podobně. Jednotka 2.0 TDI pak má ještě problémy s turbodmychadlem, senzory a elektronikou. Z toho důvodu je skutečně motor 1.9 TDI trvanlivější a jednodušší. Turbodiesely mohou mít i problém s palivovým vedením a pumpou. Srovnání: Ojetý Volkswagen Golf 1.6 TDI versus 1.4 TSI DSG Z drobností pak jmenujme problematickou elektronickou parkovací brzdu, zlobící parkovací senzory a nefunkční navigaci. Nicméně i přes složitost celého auta jsou elektronické poruchy spíše výjimkou. Volkswagen Passat musel také do servisu v rámci svolávacích akcí. Měnil se třeba motor stíračů, palivové vedení s filtrem u dieselu, vstřikovače, brzdový posilovač, olejové čerpadlo nebo třeba posilovač řízení. Raději proto přes servis VW zjistěte, zda se vašeho auta nějaká svolávací akce týkala a zda servis provedl opravu či výměnu. Dobré a špatné motory Z hlediska provozních nákladů je turbodiesel 1.9 TDI dobrá volba, pokud vám nejde o dynamiku, ale hlavně o spotřebu. Dvoulitrový turbodiesel hledejte spíše u mladších aut vyrobených od roku 2008. Budou dražší, ale mělo by u nich hrozit menší riziko výskytu drahých poruch. Navíc od roku 2008 montovaný motor 2.0 TDI se vstřikováním common-rail je mnohem kultivovanější a má plynulejší dodávku výkonu. Z benzínových motorů je zajímavá jednotka 1.4 TSI EcoFuel s možností provozu na CNG, nicméně pozor na stav rozvodů a turbodmychadla. Výhodou auta je ale vysoká kultivovanost. Tu poskytuje i motor 1.8 TSI, ale pozor na prasklou hlavu a visící ventily. Benzínový šestiválec je zajímavý po stránce dynamiky a pokud najezdíte ročně menší porci kilometrů a požadujete vysoký výkon, mohl by vás uspokojit. Spotřeba se dá přitom udržet kolem 10 litrů na 100 km. Jednotky 1.6 FSI a 2.0 FSI nepotěší slabou dynamikou a hrubým chodem, navíc vykazují vysokou spotřebu. Motor 2.0 TDI PD byl v prvních fázích výroby velmi poruchový a motor 1.6 TDI zase na auto moc nestačí. Motor 1.4 TSI v provedení o výkonu 90 kW také na auto sotva stačí. Volkswagen Passat je solidní auto a když budete pečlivě vybírat, koupíte udržovaný a kvalitní kus. Důležitá je jasná minulost a servisní historie, na kilometry moc nekoukejte. Hodně ojeté, ale opečovávané auto na tom bude líp než zanedbaný exemplář s poloviční porcí kilometrů. Mě osobně se více líbí benzínové motorizace a třeba motor 1.4 TSI EcoFuel na CNG dokáže náklady srazit ještě pod obvyklá tédéíčka. Navíc je chod oblíbených dieselů velmi hrubý a nekultivovaný, takže se musíte sami rozmyslet, jestli vám to nevadí. Já bych s tím třeba žít nedokázal, ale to je stigma někoho, kdo si potrpí na kultivovanost motoru a neřeší moc spotřebu. Najezdím toho málo. Dokážu pochopit, že pokud potřebujete jezdit ročně třeba 30 000 km, dává vám motor 1.9 TDI naprostý smysl. Navíc si dobře udrží cenu. Sice na trhu koupíte objektivně lepší auta na svezení, třeba Ford Mondeo, ale Passat je prostě česká modla. Dá se to pochopit. Je to kvalitní a solidní auto, jenom potřebuje pravidelný servis a udržbu - jako každá jiná ojetina.


MARi0 je borec: 56. den - Puente de Villarente: 314 kilometrů do Santiaga 56. den - Puente de Villarente: 314 kilometrů do Santiaga „Chico (= chlapče), jestli chceš, můžeš jít,“ propouští mne ráno můj hostitel. „Dohoda je dohoda, señore,“ odmítám, „včera jsem Vám slíbil dvě hodiny práce, tak to taky dodržím.“ Majitele baru má slova potěšila. Když jsem si totiž šel lehnout, on zůstal dál, s jediným hostem, místním šerifem a gamblerem v jedné osobě. Náčelník do bedny naházel něco kolem tisíce eura – ne za měsíc, za večer. Může si to dovolit, je to prý ten nejúplatnější policista v celé zemi. Svou prohru společně s barmanem zapil. A pořádně. Když se přižene první peregrino (= poutník), chce ho hospodský odmítnout. V takovémhle stavu nemůže obsluhovat. „Señore, nezapomínejte na naší dohodu, teď tu máte mě,“ se slovy se ujímám práce a úročím tak svojí zkušenost ze studentských let, kdy jsem si přivydělával v kavárně. Jedno presso, tady americano, pro slečnu zákusek a už to jede, už to frčí. Než se naději, je poledne. Své slíbené dvě hodiny jsem překročil dvojnásob. Přesto mě ještě ten zubožený přistěhovalec žádá, abych se vydal ven pro noviny. To je ten lék, který vyléčí jeho bolehlav. „To poslední co bych pro Vás neudělal, señore.“ Než se vrátím, mám na stole přichystaný oběd s nabídkou, že se můžu zdržet jak dlouho chci. Jenže já jako poutník s jasným cílem Santiago musím vyrazit. „Jestli se někdy dostaneš do ouzkých,“ s dojetím se se mnou loučí a podává mi jakýsi lísteček, „my hoteliéři se mezi sebou dost kamarádíme. Když kdekoliv dáš tuhle zprávu, tak tě dají najíst a nechají tě přespat. Moje jméno je známé až do toho tvého Santiaga.“ S díky přijímám, i když doufám že tahle protekce nebude potřeba. Do krosny přibalím ještě jednu svačinu a hurá do Léonu. Než přejdu celé město, je už skoro večer a můj žaludek o sobě dává vědět. Je na čase zavítat do nějakého baru zeptat se na kus žvance. „Dáte mi trošičku jídla?“ s úsměvem se táži krásné slečny. Ta odpoví něco ve španělštině a ukazuje na dveře. Nevadí. Gracias (= děkuji), opouštím lokál. Dívka za mnou vybíhá. Neukazovala na dveře, ale na prázdný stůl, kam si mám sednout. A co prý si dám k pití. „Nevím jestli jste to pochopila, ale já jsem poutník, nemám žádné peníze, voda mi bude stačit,“ snažím se být co nejskromnější. Señorita má o všem jasno. Její maminka je nemocná a já jsem naděje že se modlitby dostanou až do Santiaga. Jen abych měl dostatek sil tam dojít a vše v pořádku předal. Proto ať si nechám skromnost stranou a hlavně do sebe dostal co nejvíce staminy, do cíle vede ještě dlouhá cesta. Vystavil xXx v 4:18 65. den - Piedrafita: 142 kilometrů do Santiaga 64. den - Hospital: 145 kilometrů do Santiaga 63. den - Trabadelo: 168 kilometrů do Santiaga 62. den - Pieros: 184 kilometrů do Santiaga 61. den - Ponferrada: 202 kilometrů do Santiaga 60. den - Foncebadón: 227 kilometrů do Santiaga 59. den - San Junto de la Vega: 255 kilometrů do S... 58. den - Santibafiez de Valdeiglesias: 264 kilome... 57. den - Valverde de la Virgen: 291 kilometrů do ... 56. den - Puente de Villarente: 314 kilometrů do S... 55. den - Sahagún: 356 kilometrů do Santiaga 54. den - Tamariz de Campos: 411 kilometrů do Sant... 53. den - Peñaflor de Hornija: 446 kilometrů do Sa... 52. den - Ciguñuela: 462 kilometrů do Santiaga 51. den - Kam se vydám ve Španělsku 50. den - Jak jsem se omylem dal na svatou pouť 49. den - Jak se najíst v Palencii 48. den - Všechno, co jste kdy chtěli vědět o Alla... 47. den - Helloweenský únos 46. den - Saintes, kritický den


LÉTO PROVONĚNÉ HORSKÝMI PASTVINAMI - Pozvánky a akce - Články o lyžování - SNOW.cz Domů Články Pozvánky a akce LÉTO PROVONĚNÉ HORSKÝMI PASTVINAMI LÉTO PROVONĚNÉ HORSKÝMI PASTVINAMI Pozvánky a akce | 30.06.2007 | komerční prezentace Hledáte nebeský klid? Chcete na chvíli zapomenout na denní starosti a zbavit se stresu? Považujete aktivní dovolenou za nejlepší relax? Nechte se pozvat do Salcburska, které je určeno převážně vyznavačům cyklistiky či pěší turistiky. Horské pastviny jsou v horkém letním dni místem klidu a uvolnění. Hostitel již čeká Vyzkoušejte dálkové trasy, jako je 1 200 km dlouhá Arnoweg, i zastrčené cestičky k horským jezerům, stejně jako pohodlné vycházkové cesty. Při vycházkách po horských pastvinách jistě pořádně vyhládne. A tak se nechte pozvat a naberte nové síly v některé z místních salaší, kterých je v horách přes pět set. Hostitel již čeká a má pro každého turistu připraven stůl plný vydatného jídla: máslo, tvaroh a sýry čerstvě připravené z mléka horských krav i kořeněný selský chléb s domácí slaninou. Vrcholem celé hostiny je pak malá sklenička domácí pálenky. Bájné túry horskými pastvinami Vydáváte se do hor s dětmi? Pak na vás čekají bájné túry, při kterých se nikdo nebude nudit. Stejně staré jako tradice obhospodařování horských pastvin jsou také místní báje a pověsti. Vystupují v nich obří kameny, kouzelné zlaté studně, hluboké jeskyně, v nichž jsou ukryté poklady, ale také krutí lesní a horští démoni, kteří tropí neplechu ve zdejším horském světě. Do něj světa se dostanete po čtyřiatřiceti vycházkových trasách všech stupňů obtížnosti, které vedou podél klasických cest a pěšin. Zájemce zavedou krok za krokem do říše bájí – přes údolí divokých žen v Raurisu, k chodícímu červu Tatzlwurm v Rossalmu nebo k ledovcovému duchu z Kötschachtalu. Žádný výletník nebude kouzelnou říší zklamán! Tady nahoře se vyřádí i malí horští sportovci. Mimoto se můžete potkat s mnoha horskými zvířaty. Na vlastní oči máte možnost spatřit kamzíka i sviště. Pro rodiny s dětmi je léto na horských pastvinách ideální. Stranou dopravního ruchu, k tomu hodně místa a ještě víc přírody. Na kolo i s dětmi Pokud Salcbursko nabízí až 350 km pěších tras, kolik jich nabídne cyklistům? Věřte nebo ne, ale trasy si můžete vybírat z šestitisícové nabídky. Mnohotvárné chodníčky, ale i strmé sjezdy pro extrémnější jedince, stejně jako vícedenní trasy určené ambiciózním rekreačním cyklistům, se linou horami a pastvinami. Cyklostezky jsou uzpůsobeny jak trénovaným sportovcům, tak dětem a seniorům. Každý si najde svou trasu i tempo. Stezky, dlouhé i přes dvě stě kilometrů, vedou těmi nejkrásnějšími zákoutími salcburského regionu. Denní etapy mají délku okolo 40 km, celá trasa se dá zvládnout asi za týden. Ať vyrazíte po Taurské cyklostezce, která začíná u Krimmelských vodopádů (nejvyšších ve střední Evropě), po stopách Mozartova života nebo po Solné či Jezerní stezce, všude naleznete zajímavosti i historii tohoto regionu. V Salcbursku nelze přespat kdekoliv se vám zlíbí, proto se doporučuje sehnat si průvodce např. Ráj horských kol Salcbursko – 40stránkový žurnál pro milovníky horských kol na sezónu 2007 s cyklotrasami i hotely. Na internetových stránkách www.salzburger-almenweg.at, se dají projít trasy interaktivně. To znamená, že si lze z každého bodu trasy prohlédnout panoramatický obrázek okolí a kromě toho i pustit si trasu jako videoklip. Kromě toho je ke každé trase k dispozici i 3D pohled a letecký snímek. TIP: všechna data o trasách je možné z internetu stáhnout do GPS navigačních přístrojů.


source: wikipedia

text: Jára Cimrman ležící, spící je česká filmová komedie režiséra Ladislava Smoljaka, natočená v roce 1983. Hlavní roli českého génia Járy Cimrmana ztvárnil Zdeněk Svěrák. Film pojednává o životě a díle Jaroslava Cimrmana, největšího génia českých dějin všech dob. Ve filmu jsou ukázány ty nejdůležitější události, které údajně formovaly jeho osobnost, ale dokonce také ty, které formoval on sám. Film (s výjimkou spojovacího děje Exkurze v Cimrmanově muzeu) člení Cimrmanův život do několika kapitol: Jára Cimrman – školní léta, Praha 18?? Jára Cimrman, inspirující Jára Cimrman, pozdě přicházející Jára Cimrman, tvořící, Praha 1897 Jára Cimrman, bořící, Konopiště 1909 Jára Cimrman, Pacov 1911 Jára Cimrman, Liptákov 1914 Jára Cimrman, ležící, spící Osoby a obsazení (Seznam je členěn podle kapitol filmu. Tučně jsou uvedeni členové Divadla Járy Cimrmana.) Exkurze v Cimrmanově muzeu Jára Cimrman – školní léta Jára Cimrman, inspirující Jára Cimrman, pozdě přicházející Jára Cimrman, tvořící Jára Cimrman, bořící Jára Cimrman, Pacov Jára Cimrman, Liptákov Zajímavosti V 1., 2. a 5. díle zábavného pořadu Veselé příhody z natáčení vyprávějí Ladislav Smoljak a Zdeněk Svěrák mystifikační historky ze zákulisí vzniku filmu. Externí odkazy České filmové komedie Filmy Ladislava Smoljaka Jára Cimrman Filmy z roku 1983 Filmy studia Barrandov