7. 1. 2011 Stunt Island Mickey Mouse, Donald Duck a Pluto – to jsou asi první tři kreslené postavičky, které se mi vybaví kdykoli, slyším-li jméno Disney. Oproti tomu když mi někdo řekne název firmy „Assembly Line“, nevybaví se mi zhola nic (což je chyba, ale zase celkem pochopitelná). Spojením těchto aspektů v roce 1992 ale vznikla hra, na kterou se neprávem zapomělo. Pro mne šlo o úvod do nebojového létání a svými možnostmi a „uměleckým záměrem“ dokáže hra nadchnout i dneska. Teda mít aktuální grafiku samozřejmě. Ale i tak! Assembly Line dělali vždy velice odladěné hry s vysokou plynulostí a programátorskou čistotou. Nejprve se věnovali C64, později Amize a Atari ST a následně PC. Mají za sebou několik portů, ale i vlastních her – Vaxine, Helter Skelter nebo Game of Harmony, abych jmenoval známější. Jde vesměs o logické puzzloidní hry, které mne rozhodně nemohly nikdy zaujmout, tento žánr mi je v zásadě cizí. Ale v době, kdy jsem zuřivě pařil F29 Retaliator a tajně snil o TFX, dostaly se mi do rukou (pochopitelně pirátské) diskety s nápisem Stunt Island. Že by pokračování famózních Stunts? Bohužel, hra nebyla určena pro Amigu (i když s nějakou pamětí navrch by ji utáhla bezezbytku) a tak došlo k běžnému a trapnému doprošování se kamarádů, jestli mne pustí k rodinné 1000 třiosmšestce, abychom si jako zahráli. Tohle nebylo jen tak! V té době jsem měl přezdívku „Dave OneHalf“ (no dobře, nikdo mi tak doopravdy neříkal, ale byl jsem pověstný tím, že jsem skoro pokaždé zaviroval něčí počítač) a jak si jistě pamatujete, bylo takové období v polovině devadesátých let, kdy narazit na nezavirované PC se rovnalo svátku. Amigisti – ti se měli. Bez harddisku se jim hrálo dobře a když měli harddisk, měli mnohdy i antivir. Já jsem slovo „antivir“ slyšel až v době AVG4.0 nebo snad o něco starší AVAST (tehdy to snad byla součást většího balíku). Takže když jsem tenkrát došel k Buldokovi s Dungeon Masterem a zavirovali jsme tak notebook jeho bratra, kde měl články do Večerníku Praha, nebyla to žádná prdel! Jak asi tušíte, v aktuální době jsem se k Stunt Island nikdy nedostal, protože jsem prostě neměl PC. O nějaký rok později jsem si zbastlil z několika starších strojů svoji 386/40 (ještě jednou děkuji Matěji!) s 8 MB RAM a přestože to byl výkonnostně naprosto zastaralý stroj, rozchodil jsem na tom vše, o čem jsem z Excaliburu či Score jenom snil. A mezi tyto hry patřil i Stunt Island, tentokrát z nějaké CD kompilace, zabalený v ARJ a určitě bez virů. Jestli mají kaskadéři nějaký ráj, nějaké nebe, věčná loviště, zemi zaslíbenou (vynecháno dalích 367 slovních spojení), kde je možné všechno, pak je to určitě STUNT ISLAND - Ostrov kaskadérů. Vlastně ne, je to jen ostrov kaskadérů / pilotů, ale to nic nemění na tom, že ráj je. Stejně tak je to ráj pro všechny, kteří mají nějaké sklony k stavění / létání / stříhání filmů a filmování vůbec. A také ráj pro všechny, kteří si rádi hrají, rádi létají a rádi se na sebe dívají (megalomani? - red.). ICEho recenze začíná výstižně. Posedlý leteckými simulátory jsem sice mylně usoudil, že Stunt Island bude jen o létání, ale o to větší bylo moje překvapení, když jsem ve hře našel naprostou lahůdku pro všechny typy hráčů. Fakt je, že samotný rok vzniku napovídá, že nejde o nějakou strašlivě vymakanou fyzikální simulaci pro hardcore letce. Nabídka letadel okolo čtyřicítky pokrývá všechno, co jste kdy chtěli řídit. Cessna, Boeing, F16, dvojplošník, pterodaktyl, létající kolo Jana Tleskače a i raketoplán. Průřez nabídkou je skutečně k popukání, v podstatě nepotřebujete do konce života jinou leteckou hru. Hlavní pointou hry ale není tak docela létání, jak se může zdát. Představte si to tak, že máte uměle vybudovaný ostrov, který studio Disney nechalo postavit jenom pro účely natáčení filmových záběrů, na které jsou reálná prostředí p 1000 íliš nebezpečná. Jde o obrovskou filmovou kulisu, kde se odehrávají různě šílené kaskadérské kousky s letadly. Každý let je zaznamenáván a my jako hráči pak z naší spanilé jízdy sestříháme film. K dispozici máme doslova profesionální střižnu, můžeme si hrát prakticky s čímkoliv. Oproti reálné filmařině máme samozřejmě tu výhodu, že si kameru nastavíme kdykoliv a jakkoliv a nemusíme se tak omezovat na „reálně natočený materiál“. Díky tomu se lze vyřádit i jako hráč – filmař amatér. Nejsme ale zdaleka u konce. Obrovská porce hry spočívá ve stavění vlastního prostředí (ha – Stunts!), ve kterém pak děláme kaskadérské kousky dle vlastního uvážení. Dokonce i krajinu si vyrobíme na míru (není potřeba mačkat ani SHIFT+F1) a na ní pak můžeme postavit městečka, mosty, baráky, chrámy, auta, stromy – no skoro všechno. Navíc lze možné objekty animovat, aby se po ploše inteligentně hýbaly. A protože ostrov může být velice členitý, snadno zrekonstruujeme prakticky libovolnou situaci – třeba útok Vranské Pivní Jednotky SK (Sací Komando) na Pražský Hrad. Veškeré možnosti jsou detailně popsané v manuálu, který má téměř neuvěřitelných 170 stran. Krom detailního popisu všech možností při stavbě kulis (těch je k dispozici několik set, včetně plážových slunečníků) se dočkáme i teoretického základu pro filmové střihače, režiséra i kaskadéra. Dokonce je vzadu několikastránkový rozhovor s koordinátorem triků Chrisem Howellem. Základ hry spočívá v zadání samotné mise a následné realizaci. Z počátku jsou úkoly primitivní. Například prolétnout dvouplošníkem skrz stodolu. Během této scény jsou pevně dané kamery a nemáme co zkazit – okamžitě po splnění mise jsme odměněni „dramatickými“ záběry na náš průlet. Ale postupně přituhává – co podletět most v bojové stíhačce v minimální rychlosti 1000 MPH? Co přistát na střeše vlaku? Nebo padákem na malý ostrůvek mezi krokodýly? Nebo co házet vejce na policejní patrolu? Dočkáme se ale i explozivních zadání – vrazit to do motoru Boeingu nebo napálit to do hotelu (pche). Možnosti jsou poměrně ujeté a je jich hodně, celkem jde asi o třicet misí. Během nich se dokonale seznámíme s možnostmi této hry, abychom přistoupili k hlavní, kreativní náplni. A jelikož je možné v editoru importovat vlastní hudbu a zvuky (a titulky), dají se ve hře Stunt Island dělat opravdové filmy – ve vektorové grafice. Ach ano, grafika není na rok 1992 vůbec špatná, že? A podle manuálu vám na spuštění bude stačit pouze 640 kB RAM! A 386SX na 16 MHz. Zde se myslím Assembly Line vytáhli maximálně. Hra sice na disku zabírá necelých 13 MB, ale na VGA grafice je to zdát. Od 2 MB RAM a 386DX lze hrát na maximální možné detaily a přestože se hra obejde bez textur, vypadá prostě dobře. Moc se mi taky líbí menu pro orientaci ve hře. 2D kreslené obrázky mají skvělou atmosféru a krom toho komentují naši polohu a stav. Obzvlášť jsem si oblíbil obrázek doktora, který vidím pokaždé, když se vysekám. Takže docela č 1000 asto. Později jsem ho měl dokonce jako wallpaper. Co říci závěrem? Stunt Island je jedna z nejzapomenutějších PC her, kterou si vybavuji. Její hodnota je přitom obrovská a v jistém smyslu je hra nadčasová. Nejde o letecký simulátor v pravém smyslu slova, fyzikální model nepřevyšuje například F29 Retaliator. Ale Stunt Island nejní o létání, je o celkovém zážitku, kdy se v pokročilejší fázi hry dá hovořit o simulátoru režiséra. Rozhodně si updatujte paměťové buňky a hru si příležitostně zkuste, opravdu stojí za to. 3 komentáře: Na SI dodnes rád vzpomínám. Stejně jako válečný film se dalo víceméně bez problémů natočit komorní (:-) drama. Jen to hostování na bratrancově počítači bylo prudné, radši střílel prasata v doomu a filmy mi mazal...OdpovědětVymazat Nádherná hra! Smažil jsem to na notebooku 486sx. Je možné, že je to už 20 let od vydání této hry? To jsme už tak staří?! :-)OdpovědětVymazat no jo, jsme holt uz stari mamlasi :DOdpovědětVymazat


Face Roller Kit - Sada na obličej z SEPHORA COLLECTION ≡ SEPHORA Face Roller Kit Sada na obličej SEPHORA COLLECTION Sada válečků na obličej z přírodního kamene se 2 vyměnitelnými hlavami z růžového křemene a ametystu ... Více informací SEPHORA ROLLER 20 XMS OTHE 1PCE Není skladem Sada válečků na obličej z přírodního kamene se 2 vyměnitelnými hlavami z růžového křemene a ametystu. Jeho pravidelné používání pomáhá zkrášlit pokožku a zlepšit vzhled obličeje. Jeho kulatý tvar usnadňuje přístup k obtížně přístupným oblastem obličeje (kolem očí, nosu, brady atd.). Součástí balení je pouzdro, které můžete nosit všude s sebou! Kameny jsou přírodní, mohou se u jednotlivých balení mírně lišit barvy.


Herní bazary jsou trnem v oku vydavatelským společnostem. "Kupodivu" těm největším. Po Electronic Arts se do boje s použitými hrami a bazary hodlá vrhnout také Ubisoft. Poté, co popudil některé hráče svojí protipirátskou ochranou, nutící PC hráče být neustále online, jde na věc od lesa. Od příštího roku bude nabízet dodatečný obsah pro ty hráče, kteří si koupí jeho hru novou. "Většina her, které vydáme příští rok, bude mít stahovatelný obsah od počátku. Ti, kdo si koupí použitou hru, ho budou muset zaplatit," říká finanční ředitel Alain Martinez. Ubisoft inspirovala taktika EA, kde za zpřístupnění některých funkcí u použitých her musí hráč zaplatit 10 dolarů. Ubisoft očekává, že jeho taktika přinese maximální spokojenost jak prodejcům, tak spotřebitelům. Tak co vy na to spotřebitelé? Zdroj: vgchartz


source: wikipedia

text: 22. leden je 22. den roku podle gregoriánského kalendáře. Do konce roku zbývá 343 dní (344 v přestupném roce). Svátek má Slavomír. Události Česko 1933 – Přívrženci Národní obce fašistické se pokusili o fašistický puč, když v 0:30 přepadli židenické Svatoplukovy kasárny. 1947 – Zasedání Ústředního výboru KSČ v Praze, kde vystoupil Klement Gottwald s úkolem získat „většinu národa" pro politiku KSČ. 1982 – V Praze, v Branické ulici 41 proběhla premiéra hry Divadla Járy Cimrmana - Lijavec. 2019 – Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky schválila novelu insolvenčního zákona, s cílem řešit problém předlužení postihující kolem 900 tisíc občanů. Svět 871 – Vikingové porazili krále Wessexu Ethelreda I. v bitvě u Basingu. 1506 – Papež Julius II. povolal švýcarské žoldnéře do Vatikánu, aby ochraňovali papeže a Apoštolský palác a založil tak Švýcarskou gardu, čítající 150 mužů. 1517 – Turci dobyli Káhiru. 1528 – Anglie a Francie vyhlásily válku císaři Karlu V. 1905 – „Krvavá neděle“ v ruském Petrohradu. Více než tisíc ze 140 000 protestujících dělníků bylo zastřeleno vojáky carské armády. 1919 – Byla podepsána smlouva Akt Zluky o sloučení Západoukrajinské lidové republikys Ukrajinskou lidovou republikou. 1941 – Britské a australské jednotky dobyly Tobruk. 1944 – Spojenci se vylodili u Anzia a Nettuna – operace Shingle. 1969 – Sovětský voják Viktor Iljin spáchal v Moskvě neúspěšný atentát na Leonida Iljiče Brežněva. Narození Česko 1810 – František August Brauner, český právník a politik († 21. června 1880) 1821 – Josef Rupert Maria Přecechtěl, kněz, národní buditel, kreslíř a spisovatel († 17. května 1897) 1824 – Josef Leopold Zvonař, hudební skladatel a pedagog († 23. listopadu 1865) 1831 – Josef Bergmann, kanovník katedrální kapituly u sv. Štěpána v Litoměřicích († 5. březen 1903) 1836 – Václav Janda, český politik († 25. března 1902) 1837 – František Janeček, český skladatel působící na Slovensku († 27. srpen 1909) 1838 – Jiljí Vratislav Jahn, chemik, básník a politik († 18. května 1902) 1857 – Josef Klvaňa, přírodovědec, etnograf, pedagog a fotograf († 13. srpna 1919) 1860 – Jaroslav Vlček, český a slovenský literární historik († 21. ledna 1930) 1861 – Jan Bukáček, senátní president u Nejvyššího soudu († 19. dubna 1940) 1865 – Antonín Podlaha, teolog, archeolog, historik umění, biskup († 14. února 1932) 1867 – František Skalík, kněz, básník, překladatel († 10. prosince 1904) 1871 – Karel Fiala, český herec († 27. července 1931) 1872 – Ferdinand Hrdý, katolický hodnostář († 4. března 1949) 1875 – Zikmund Witt, československý politik († 1942) 1883 – Vincenc Beneš, český malíř († 27. března 1979) 1884 – Helena Johnová, česká sochařka, keramička († 14. února 1962) 1885 – Alois Štůla, poslanec Národního shromáždění ČSR, první náměstek primátora hlavního města Prahy († 26. srpna 1941) 1888 – František Roland, český herec († 16. listopadu 1967) 1893 – Michal Mareš, český spisovatel a novinář, oběť komunistického režimu († 17. února 1971) 1897 – Josef Stanislav, klavírista, hudební skladatel a publicista († 5. srpna 1971) 1900 Karel Hájek, novinářský fotograf († 31. března 1978) Jan Slavíček, malíř († 5. dubna 1970) 1901 – Edvard Valenta, spisovatel († 21. srpna 1978) 1903 – Josef Gemrot, lidovecký poslanec († 31. května 1979) 1904 Jenda Korda, trampský zpěvák a skladatel († 30. července 1986) Václav Majer, československý ministr, předseda exilové ČSSD († 26. ledna 1972) 1907 – Jan Fischer, malíř a ilustrátor († 8. ledna 1960) 1909 – Josef Kocourek, český spisovatel († 31. března 1933) 1911 – Jan Klán, český válečný pilot († 10. prosince 1986) 1914 – Bohuslav Tobiška, československý vojenský letec († 7. července 1987) 1915 – Alois Pekárek, duchovní († 14. listopadu 1999) 1924 Věra Holotíková, česká zpěvačka a spoluzakladatelka Sester Allanových († 7. ledna 2018) Josef Křepela, československý basketbalista († 1. dubna 1974) 1926 – Ota Hemele, fotbalista († 31. května 2001) 1929 – Petr Eben, hudební skladatel († 24. října 2007) 1934 – Josef Melč, rozhlasový režisér († 10. dubna 2002) 1938 – Vladimír Hrabánek, český herec († 21. srpna 2008) 1939 Emilie Strejčková, pedagožka a environmentalistka († 8. března 2009) Dana Puchnarová, akademická malířka, grafička, ilustrátorka 1942 – Milan Zelený, česko-americký ekonom 1943 – Jiří Štaidl, český písňový textař, scenárista, hudebník a divadelní manažer († 9. října 1973) 1947 – Alois Horváth, romský muzikant a mistr houslař († 21. dubna 2012) 1951 Eva Kováříková, česká operní pěvkyně-mezzosopranistka Karel Soukup, český undergroundový písničkář 1953 Petr Čermák, český lékař a politik Milan Horvát, romský aktivista 1955 – Ladislav Vízek, fotbalista 1958 – Pavel Spurný, český astronom 1959 Jiří Černý, sochař a malíř Petr Vaněček, malíř 1975 – David Výborný, hokejista Svět 1440 – Ivan III., velkokníže moskevský a vší Rusi († 27. října 1505) 1553 – Terumoto Móri, daimjó – hlava klanu Móri († 27. dubna 1625) 1561 – Francis Bacon, anglický filosof, vědec a státník († 9. dubna 1626) 1592 Philippe Alegambe, belgický jezuita a bibliograf († 6. září 1652) Pierre Gassendi, francouzský kněz, filozof, astronom a matematik († 24. října 1655) 1595 – Jiří Rudolf Lehnický, kníže lehnický, volovský a goldberský, vrchní slezský hejtman († 14. ledna 1653) 1649 – pokřtěn Pascal Collasse, francouzský hudební skladatel († 17. července 1709) 1714 – Louis-Georges de Bréquigny, francouzský historik († 3. července 1795) 1729 – Gotthold Ephraim Lessing, německý básník, kritik, spisovatel a filozof († 15. února 1781) 1733 – Philip Carteret, britský mořeplavec († 21. července 1796) 1775 – André-Marie Ampère, francouzský fyzik a matematik († 10. června 1836) 1788 – George Gordon Byron, anglický spisovatel († 19. dubna 1824) 1797 – Marie Leopoldina Habsbursko-Lotrinská, brazilská císařovna († 11. prosince 1826) 1801 – Lars Johan Hierta, švédský novinář a politik († 20. listopadu 1872) 1825 – Ferdinand von Bauer, ministr války Rakouska-Uherska († 26. července 1893) 1845 – Paul Vidal de la Blache, francouzský geograf († 5. dubna 1918) 1849 – August Strindberg, švédský spisovatel, malíř, fotograf a novinář († 14. května 1912) 1865 – Wilbur Scoville, americký lékárník († 10. března 1942) 1866 – Gustav de Vries, holandský matematik († 16. prosince 1934) 1869 – Grigorij Jefimovič Rasputin, ruský mystik († 29. prosince 1916) 1874 – Wincenty Witos, předseda vlády Polska († 30. října 1945) 1875 – D. W. Griffith, americký filmový režizér († 23. července 1948) 1877 – Hjalmar Schacht, německý finančník a ministr hospodářství († 3. června 1970) 1879 – Francis Picabia, francouzský malíř a básník († 30. listopadu 1953) 1880 – Eric Lemming, švédský olympijský vítěz v hodu oštěpem († 5. června 1930) 1882 Tadeusz Makowski, polský malíř († 1. listopadu 1932) Louis Pergaud, francouzský spisovatel († 8. dubna 1915) 1889 – Willi Baumeister, německý malíř, scénický výtvarník († 31. srpna 1955) 1890 – Frederick M. Vinson, americký právník a předseda Nejvyššího soudu USA († 8. září 1953) 1891 Moïse Kisling, francouzsko-polský malíř († 29. dubna 1953) Franz Alexander, maďarsko-americký psychoanalytik († 8. března 1964) 1892 – Marcel Dassault, francouzský letecký průmyslník, konstruktér a politik († 17. dubna 1986) 1897 – Blind Willie Johnson, americký zpěvák a kytarista († 18. září 1945) 1900 Ernst Busch, německý zpěvák, herec a režisér († 8. června 1980) Otto Baum, německý sochař († 22. ledna 1977) 1902 – Daniel Kinsey, americký olympijský vítěz v běhu na 110 metrů překážek z roku 1924 († 27. června 1970) 1904 George Balanchine, gruzínský choreograf († 30. dubna 1983) Arkadij Gajdar, sovětský spisovatel († 26. října 1941) 1906 – Robert E. Howard, americký spisovatel († 11. června 1936) 1907 – Dixie Dean, anglický fotbalový útočník († 1. března 1980) 1908 – Lev Davidovič Landau, sovětský fyzik, Nobelova cena za fyziku 1962 († 1. dubna 1968) 1909 – U Thant, barmský diplomat, třetí generální tajemník OSN († 25. listopadu 1974) 1911 – Bruno Kreisky, rakouský právník a politik († 29. července 1990) 1916 – Henri Dutilleux, francouzský hudební skladatel († 22. května 2013) 1919 – Peter L. Bernstein, americký finanční historik, ekonom a pedagog († 5. června 2009) 1920 Alf Ramsey, anglický fotbalista a trenér († 28. dubna 1999) Ann Philippa Pearceová, anglická spisovatelka († 21. prosince 2006) Chiara Lubichová, katolická aktivistka, zakladatelka hnutí Fokoláre († 14. března 2008) 1921 – Krzysztof Kamil Baczyński, polský básník († 4. srpna 1944) 1924 Ján Chryzostom Korec, slovenský kardinál, emeritní biskup nitranský († 24. října 2015) J. J. Johnson, americký pozounista († 4. února 2001) 1931 Sam Cooke, americký písničkář, král soulu († 11. prosince 1964) Galina Zybinová, sovětská olympijská vítězka ve vrhu koulí 1932 – Teddy Smith, americký kontrabasista († 24. srpna 1979) 1935 – Seymour Cassel, americký herec († 7. dubna 2019) 1936 – Alan J. Heeger, americký chemik a fyzik, Nobelova cena za chemii 2000 1939 Encarnita Polo, španělská zpěvačka a herečka Alan Silva, americký hudebník 1940 John Hurt, anglický filmový a divadelní herec († 25. ledna 2017) Peter Jaroš, slovenský prozaik, dramatik a scenárista 1941 – Jaan Kaplinski, estonský básník, filozof a kulturní kritik († 8. srpna 2021) 1943 – Didier Malherbe, francouzský saxofonista a flétnista 1945 Michael Cristofer, americký dramatik, scenárista, režisér a herec Christoph Schönborn, rakouský kardinál 1946 – Malcolm McLaren, britský hudebník, módní návrhář († 8. dubna 2010) 1947 – Vladimír Oravský, švédský spisovatel 1949 – Phil Miller, britský kytarista 1951 – Ondrej Nepela, slovenský krasobruslař († 2. února 1989) 1953 – Jim Jarmusch, americký režisér 1959 – Linda Blairová, americká herečka 1960 Patricia Mazuyová, francouzská filmová režisérka Michael Hutchence, australský zpěvák (INXS) († 22. listopadu 1997) 1965 Steven Adler, americký bubeník (Guns N' Roses) Diane Lane, americká herečka 1968 – Frank Leboeuf, francouzský fotbalista 1970 – Abraham Olano, španělský cyklista 1973 – Rogério Ceni, brazilský fotbalový brankář 1977 – Hidetoshi Nakata, japonský fotbalista 1978 – Joseph Calleja, maltský operní pěvec – tenorista 1980 Ben Moody, americký kytarista a skladatel Jonathan Woodgate, anglický fotbalista 1982 – Fabricio Coloccini, argentinský fotbalista 1984 – Raica Oliveira, brazilská modelka 1985 – Orianthi, australská zpěvačka a kytaristka 1987 – Astrid Jacobsen, norská lyžařka 1988 – Greg Oden, americký basketbalista 1993 – Marcin Dzieński, polský sportovní lezec Úmrtí Česko 1307 – Eliška z Dobrušky, šlechtična a manželka Jindřicha I. z Rožmberka (* ?) 1490 – Vilém z Ilburka, český šlechtic z rodu Ilburků (* 1415) 1598 – Jiří Bořita z Martinic, vysoký úředník Království českého (* 1532) 1714 – Bernard Wancke, opat Klášterního Hradiska u Olomouce (* 24. října 1651) 1739 – Václav Ferdinand z Lobkovic, šlechtic a kníže z Lobkovic (* 16. ledna 1723) 1820 – František Piller, římskokatolický duchovní, sídelní kanovník Katedrální kapituly u sv. Štěpána v Litoměřicích (* kolem 1740) 1840 – Jan Vilém Helfer, lékař, přírodovědec a cestovatel, původem z Prahy (* 5. února 1810) 1874 – Tomáš Burian, učitel češtiny na vojenské škole, spolutvůrce českého vojenského názvosloví (* 5. června 1802) 1879 – Antonín Liehmann, učitel, varhaník a hudební skladatel ze Zlonic (* 1. listopadu 1808) 1880 – Josef Vojtěch Hellich, malíř (* 17. dubna 1807) 1886 – Václav Hodek, revolucionář a novinář (* 1828) 1894 – Franz Eduard Strache, rakouský a český podnikatel, novinář, fotograf a politik (* 29. srpna 1815) 1896 – Emil Zillich, malíř a ilustrátor (* 11. října 1830) 1898 – Wilhelm Mayer, právník, hudební skladatel a pedagog (* 10. června 1831) 1908 – Václav Zenger, fyzik, rektor Českého vysokého učení technického v Praze (* 17. prosince 1830) 1911 František Stratil, politický představitel slezských Čechů (* 15. listopadu 1849) Josef Hlaváček, kupec a purkmistr města Slaný (* 3. dubna 1831) 1912 – Josef Rank, slovníkář, lexikograf a archivář (* 22. října 1833) 1915 – František Částek, středoškolský profesor, později ředitel městské vyšší reálky (* 3. května 1833) 1921 František Schön, stavební inženýr, podnikatel a architekt německé národnosti (* 18. prosince 1830) Anna Steinerová, dělnice, socialistka, spolková činovnice, politička (* 1871) 1924 Bruno Pammer, opat cisterciáků ve Vyšším Brodě (* 30. ledna 1866) Cyrill Zeisel, politik a poslanec Moravského zemského sněmu (* 1870) 1928 – Václav Rebš, politik a poslanec (* 8. srpna 1869) 1930 – Josef Antonín Jíra, archeolog (* 19. července 1868) 1932 – Julius Petschek, český a německý bankéř (* 14. března 1856) 1935 – Jindřich Pavlíček, český podnikatel a politik (* 14. července 1862) 1936 – Josef Kroutil, divizní generál, důstojník Československých legií (* 10. března 1879) 1940 – Karel Kuffner, psychiatr, profesor Univerzity Karlovy v Praze (* 5. prosince 1858) 1941 – František Křižík, technik (* 8. července 1847) 1942 – Blažej Konvalina, zámečník a pilot (* 3. ledna 1919) 1945 – Karel Bondy, podnikatel, advokát, finančník, politik a odbojář (* 21. prosince 1906) 1951 – Jiří Arvéd Smíchovský, jezuita, nacistický i komunistický kolaborant (* 1. ledna 1897) 1964 – Miroslav Ambro, kameraman a režisér dabingu (* 17. února 1934) 1965 – Antonín Zgarbík, jezuitský hodnostář, politický vězeň (* 27. srpna 1913) 1969 – Ladislav Brom, herec, tanečník a filmový režisér (* 16. dubna 1908) 1973 – František Sátora, československý ekonom, ředitel Škodových závodů (* 22. května 1893) 1975 – Milada Lejsková-Matyášová, historička umění zaměřená na renesanční umění v Čechách (* 2. července 1908) 1977 – Vilém Gajdušek, konstruktér optických přístrojů (* 16. dubna 1895) 1979 – Arnošt Kolman, český matematik a marxistický filozof (* 6. prosince 1892) 1981 – Pavel Javor, básník a poúnorový exulant (* 24. června 1916) 1988 – Mobi Urbanová, česká, mezinárodně úspěšná neslyšící tanečnice a učitelka tance (* 28. července 1914) 1994 – Ludmila Jiřincová, malířka, ilustrátorka a grafička (* 9. května 1912) 1999 – František Vorlíček, duchovní a apoštolský protonotář (* 9. února 1913) 2000 – Václav Nosek, dirigent a dramaturg (* 5. dubna 1921) 2002 – Miroslav Adámek, český malíř, grafik a ilustrátor (* 18. února 1957) 2005 – Karel Dlouhý, letecký konstruktér a sportovní pilot (* 21. září 1922) 2008 – Gustav Heverle, herec (* 31. ledna 1920) 2009 – Emanuel Mandler, redaktor, novinář, historik, politolog, publicista a politik (* 2. srpna 1932) 2010 – Bohumil Pastorek, herec a rozhlasový dramatik (* 25. října 1928) 2011 – František Dvořák, fotbalový brankář (* 13. března 1930) 2012 – Milan Salajka, teolog, duchovní Církve československé husitské (* 6. září 1928) 2016 – Miloslav Ransdorf, český komunistický politik, filozof a historik (* 15. února 1953) 2017 – Ladislav Nosek, horolezec (* 12. srpna 1973) 2019 – Jaroslav Brožek, teoretik v oboru barev, výtvarný pedagog, metodik a malíř (* 6. února 1923) 2022 - Eduard Marek, skaut a politický vězeň (* 17. března 1917) Svět 628 – Anastasius z Persie, křesťanský mnich a mučedník (* ?) 1188 – Ferdinand II., král Leónu a Galicie (* 1137) 1249 – Archambaud IX. Bourbonský, pán z Bourbonu, hrabě z Nevers, Auxerre a Tonnerre (* 1205) 1273 – Muhammad I. Granadský, první vládce emirátu Granada (* 1195) 1341 – Ludvík I. Bourbonský, hrabě z Clermont-en-Beauvaisis a z La Marche a první vévoda bourbonský (* 1279) 1354 – Marie z Avesnes, vévodkyně bourbonská a hraběnka z La Marche (* 1280) 1365 – Marie z Artois, namurská markraběnka (* 1291) 1387 – Çandarlı Kara Halil Hayreddin Paša, osmanský státník a velkovezír (* ?) 1467 – Li Sien, politik čínské říše Ming (* 1408) 1511 – Jana Bourbonská-Vendôme, bourbonská vévodkyně (* 1465) 1519 – Vasco Núñez de Balboa, španělský objevitel, guvernér a dobyvatel (* 1475) 1552 – Edward Seymour, 1. vévoda ze Somersetu, anglický šlechtic a regent Anglie (* kolem 1506) 1583 – Antoinette Bourbonská, francouzská šlechtična (* 25. prosince 1494) 1592 – Alžběta Habsburská, manželka francouzského krále Karla IX. (* 5. července 1554) 1622 – Cesare Ripa, italský teoretik a historik umění (* asi 1555) 1656 – Tomáš František Savojský, princ savojský a carignanský (* 21. prosince 1596) 1657 – Niels Aagaard, dánský spisovatel a učenec (* 1612) 1666 – Šáhdžahán, císař Mughalské říše (* 5. ledna 1592) 1668 – Giovanni Battista Maria Pallotta, římskokatolický duchovní, papežský diplomat (* 2. února 1594) 1715 – Marc’Antonio Ziani, italský hudební skladatel (* 1653) 1718 – Sigbert Heister, rakouský vojevůdce (* 6. srpna 1646) 1732 – Robbert Duval, nizozemský malíř (* 21. září 1649) 1733 – Thomas Herbert, 8. hrabě z Pembroke, britský státník a šlechtic (* 1656) 1745 Mateo Alonso de Leciniana, španělský římskokatolický kněz a mučedník (* 26. listopadu 1702) Francesc Gil de Frederic, španělský římskokatolický kněz a mučedník (* 14. prosince 1702) 1778 – Christian Ziegra, luteránský teolog a historik (* 26. února 1719) 1794 – Antonín I. Esterházy z Galanty, uherský šlechtic (* 11. duben 1738) 1796 – Ján Ambrozi, slovenský náboženský spisovatel (* 5. duben 1741) 1798 – Lewis Morris, americký politik a majitel půdy v koloniálním New Yorku (* 8. dubna 1726) 1799 – Horace-Bénédict de Saussure, švýcarský přírodovědec (* 17. února 1740) 1831 – John Blenkinsop, anglický důlní inženýr a vynálezce (* 1783) 1840 – Johann Friedrich Blumenbach, německý lékař, zoolog, fyziolog a antropolog (* 11. května 1752) 1848 – Javier de Burgos, španělský právník, politik, novinář a překladatel (* 22. října 1778) 1850 Guillaume-Joseph Chaminade, francouzský kněz, blahoslavený (* 8. dubna 1761) Vincenc Pallotti, italský římskokatolický kněz a svatý (* 21. dubna 1795) 1858 – Ludvík II., velkovévoda bádenský, německo-dánský šlechtic (* 15. srpna 1824) 1878 – August Willich, německo-americký voják a revolucionář (* 19. listopadu 1810) 1881 – Kornel Krzeczunowicz, rakouský politik polské národnosti z Haliče (* 4. února 1815) 1887 – Joseph Whitworth, anglický konstruktér a vynálezce (* 21. prosince 1803) 1888 – Eugène Labiche, francouzský dramatik (* 6. květen 1815) 1891 – Miklós Ybl, maďarský architekt, představitel historismu (* 6. dubna 1814) 1897 – Theodor Hoppe, rakouský architekt (* 4. listopadu 1831) 1900 – David Edward Hughes, americký konstruktér a vynálezce (* 16. května 1831) 1901 – Viktorie, britská královna (* 24. května 1819) 1902 – Ivan Osipovič Jarkovskij, ruský astronom (* 24. května 1844) 1904 – Laura Vicuña, chilská římskokatolická dívka a patronka týraných a znásilněných dětí (* 5. dubna 1891) 1907 – Josef Kopp, rakouský právník a politik (* 13. dubna 1827) 1909 – Emil Erlenmeyer, německý chemik (* 28. června 1825) 1911 – Rudolf von Merkl, ministr války Rakouska-Uherska (* 28. března 1831) 1918 – Franz Höfer von Feldsturm, rakousko-uherský polní maršálek (* 9. července 1861) 1919 – Carl Larsson, švédský malíř (* 28. května 1853) 1922 James Bryce, britský politik a diplomat (* 10. května 1838) Fredrik Bajer, dánský spisovatel, nositel Nobelovy ceny za mír (* 21. dubna 1837) Camille Jordan, francouzský matematik (* 5. ledna 1838) Benedikt XV., 258. papež katolické církve (* 21. listopadu 1854) 1925 Ferdinand Berger, rakouský křesťansko sociální politik (* 30. května 1851) Fanny Bullock Workman, americká geografka, kartografka, průzkumnice, spisovatelka a alpinistka (* 8. ledna 1859) 1928 – Mykola Spynul, rakouský pedagog a politik ukrajinské národnosti (* 5. prosince 1867) 1929 – Cornelis Lely, nizozemský vodohospodářský inženýr, projektant Zuiderzeewerken, guvernér Surinamu (* 23. září 1854) 1939 – Peder Østlund, norský rychlobruslař, mistr světa (* 7. května 1872) 1940 – Ernst Gagliardi, švýcarský historik (* 7. ledna 1882) 1942 – Walter Sickert, britský malíř a grafik (* 31. května 1860) 1944 Ernest Townsend, anglický portrétista (* 1. ledna 1880) Miroslav Ploj, rakouský právník, státní úředník a politik slovinské národnosti (* 14. června 1862) 1945 Else Lasker-Schülerová, německá básnířka a dramatička (* 11. února 1869) Arthur Symons, britský básník (* 28. února 1865) 1946 Otto Fenichel, rakouský psychoanalytik (* 2. prosince 1897) Erich Brandenburg, německý historik (* 31. července 1868) 1947 Dumitru Chipăruș, rumunský art decový sochař (* 16. září 1886) Fjodor Dan, ruský politik (* 19. října 1871) 1951 – Harald Bohr, dánský matematik (* 22. dubna 1887) 1952 – Albert z Thurn-Taxisu, německý šlechtic a hlava rodu Thurn-Taxisu (* 8. května 1867) 1954 – Markéta Pruská, finská královna (* 22. dubna 1872) 1955 – Jonni Myyrä, finský olympijský vítěz v hodu oštěpem (* 13. července 1892) 1957 – Paul Walden, německý chemik (* 26. července 1863) 1959 – Mike Hawthorn, britský automobilový závodník (* 10. dubna 1929) 1968 – Duke Kahanamoku, americký plavec, držitel tří zlatých a dvou stříbrných olympijských medailí (* 24. srpna 1890) 1970 – Miloš Vančo, ministr spravedlnosti autonomní slovenské vlády (* 4. listopadu 1884) 1973 Lyndon B. Johnson, prezident Spojených států amerických (* 27. srpna 1908) Ja'akov Dori, náčelník Generálního štábu Izraelských obranných sil (* 8. října 1899) 1974 – Antanas Sniečkus, litevský komunistický vůdce (* 7. ledna 1903) 1977 – Otto Baum, německý sochař (* 22. ledna 1900) 1980 – Jicchak Baer, izraelský historik (* 20. prosince 1888) 1982 – Penelope Dudley-Wardová, anglická herečka a milenka krále Eduarda VIII. (* 4. srpna 1914) 1984 – Chajim Perelman, belgický filozof (* 20. května 1912) 1985 – Bernhard Sprengel, německý výrobce čokolády a sběratel moderního umění (* 17. dubna 1899) 1987 – R. Budd Dwyer, americký politik (* 21. listopadu 1939) 1989 – Sándor Weöres, maďarský básník a překladatel (* 22. června 1913) 1990 Mariano Rumor, premiér Itálie (* 16. června 1915) Roman Vishniac, rusko‐americký biolog a fotograf (* 19. srpna 1897) 1992 – Undis Blikkenová, norská rychlobruslařka (* 7. května 1914) 1993 – Kóbó Abe, japonský spisovatel a dramatik (* 7. března 1924) 1994 Telly Savalas, americký novinář, zpěvák, herec a režisér (* 21. ledna 1922) Jean-Louis Barrault, francouzský herec, mim, režisér a divadelní ředitel (* 8. září 1910) 1996 Jisra'el Eldad, izraelský filozof (* 11. listopadu 1910) Petro Šelest, ukrajinský komunistický politik (* 14. února 1908) 2000 – Anne Hébertová, kanadská frankofonní spisovatelka (* 1. srpna 1916) 2002 Kenneth Armitage, britský sochař, malíř a grafik (* 18. července 1916) Eric de Maré, britský fotograf a spisovatel (* 10. září 1910) Jack Shea, americký sportovec (* 7. září 1910) Salomon Tandeng Muna, kamerunský politik (* 27. března 1912) 2004 – Islwyn Ffowc Elis, velšský spisovatel píšící ve velšském jazyce (* 17. listopadu 1924) 2007 Toulo de Graffenried, švýcarský pilot Formule 1 (* 18. května 1914) Abbé Pierre, francouzský katolický kněz (* 5. srpna 1912) 2008 Heath Ledger, australský herec (* 4. dubna 1979) Claude Piron, belgický lingvista a esperantista (* 26. února 1931) 2010 – Jean Simmonsová, britská herečka (* 31. ledna 1929) 2012 – André Green, francouzský psychoanalytik a spisovatel (* 12. března 1927) 2016 – Ivan Bilský, slovenský fotbalista, útočník a záložník (* 16. července 1955) 2017 Lisbeth Korsmová, norská rychlobruslařka (* 14. ledna 1948) Jaki Liebezeit, německý bubeník (* 26. května 1938) 2018 Jimmy Armfield, anglický fotbalista, legenda klubu Blackpool FC (* 21. září 1935) Ursula K. Le Guinová, americká spisovatelka (* 21. října 1929) 2021 Hank Aaron, americký baseballista (* 5. února 1934) Luton Shelton, jamajský fotbalový útočník (* 11. listopadu 1985) 2022 – Thich Nhat Hanh, vietnamský buddhistický mnich a mírový aktivista (* 11. října 1926) Svátky Česko Slavomír, Slavomíra, Slavomil, Slavomila, Slávek Dorian Chrudoš Mnata Mnislav Svět Slovensko: Zora Ukrajina: Den sjednocení Polsko: Den dědečků Liturgický kalendář Sv. Vincent ze Zaragozy Pranostiky Česko Na svatého Vincence seď doma u pece. Jasný den na Vincentina dá hojnost dobrého vína. Jasné slunko na Vincence k vinobraní chystá věnce. Na den svatého Vincence blesk slunečný znamená rok u víně být hojný. Jestliže na den svatého Vincence svítí slunce, pamatuj,abys měl velký sud, poněvadž réva dá hrozny. Vincence slunečnost dává vína hojnost. Na Vincence slunce všudy naplňuje vínem sudy. Svítí-li slunce v den svatého Vincence, třeba pro víno i žito starat se o žence. Slunce-li na svatého Vincence svítí, budem hojnost žita, vína míti. Je-li na svatého Vincence pěkně a teplo, budou velká parna v létě a teplé noci v srpnu. Externí odkazy Lednové dny


Pavel Mareš: Informujte o aktuálním vývoji v kauze Key Investments


Smuteční síň | TOP 09 Radnice opraví smuteční síň Radnice v městské části Brno-Židenice chce dát opravit smuteční síň, která je už sedm let zavřená kvůli špatnému stavu. Brno – Radnice v městské části Brno-Židenice chce dát opravit smuteční síň, která je už sedm let zavřená kvůli špatnému stavu. Patří sice magistrátu, ale městská část, která ji má na svém území, se ji bude snažit získat do péče, řekl dnes novinářům místostarosta Petr Kunc (TOP 09). Podle něj by oprava mohla stát kolem 16 milionů korun a hotová by mohla být za dva až tři roky. Městská část spolu s magistrátem připravila žádost o dotaci na rekonstrukci z Operačního programu životní prostředí. Bořit a ničit Rada města Brna rozhodla na svém 37. zasedání o demolici smuteční síně v Židenicích. Odmítla tedy nejen možnost rekonstrukce, ale i možnost pouhého zakonzervování stavby, čímž by dala šanci příštím zastupitelům záměr přehodnotit. TOP 09: Zbourat Židenickou smuteční síň je barbarství TOP 09 zásadně nesouhlasí s bouráním smuteční síně. „Mohou následovat dva možné scénáře. První počítá s likvidací stávající smuteční síně a stavbou nové, ale tato varianta se výrazně prodraží oproti případné rekonstrukci. Druhá varianta nese s sebou velké riziko, kdy v Brně by tak zůstala pouze jedna smuteční síň na ústředním hřbitově pro potřebu smutečních obřadů brněnských občanů a židenický hřbitov přijde trvale o smuteční síň. Již nyní je kapacita smuteční síně na ústředním hřbitově takřka vyčerpána a v případě její rekonstrukce či poruchy by město nemělo žádnou důstojnou náhradu,“ uvedl MUDr. Libor Vyskočil zastupitel ZMB za TOP 09. Zachraňme smuteční síň ! Smuteční síň v Židenicích, jedna ze tří v celém Brně, neutěšeně chátrá už druhé volební období. Jedná se přitom o skutečnou architektonickou památku naší městské části, postavenou v letech 1977-1984 podle návrhu nestora brněnské architektury prof. Ing. arch. Ivana Rullera (*1926), autora takových staveb jako je hala Rondo, Ingstav, památník otroků v Senegalu atd.


Fořt patří Toulouse, podepsal smlouvu - iDNES.cz Fořt patří Toulouse, podepsal smlouvu Toulouse - Fotbalový útočník Pavel Fořt přestoupil ze Slavie, už je hráčem francouzského prvoligového Toulouse, momentálně dvanáctého celku tabulky. Třiadvacetiletý Fořt ve středu ve Francii úspěšně absolvoval důkladné zdravotní testy a večer podepsal smlouvu na tři a půl roku. "Chtějí, abych hlavně pořádně trénoval, protože u nás byla fotbalová přestávka. Jsem nadšený, francouzská liga je něco super," řekl Fořt pro ČTK. "Jsem naprosto spokojený, je to spíš takový rodinný klub." Transakci zprostředkovala manažerská agentura Nehoda Sport, konkrétně v Toulouse doprovází Fořta mladší syn internacionála Zdeňka Nehody třicetiletý Michal Nehoda. "Zdravotní testy včetně obligátní magnetické rezonance proběhly částečně v sídle klubu a částečně na místní klinice," hlásil ve středu večer Michal Nehoda. "Trvaly celkem osm hodin a Pavel jimi prošel bez problémů." Do Toulouse dorazil spolupracovník zmíněné agentury manažer Václav Němeček, bývalý reprezentant. Ten v Toulouse hrával, zná tudíž dobře prostředí i lidi z klubu. Němeček dolaďoval Fořtovu smlouvu. "Pana Němečka jsme pozvali, protože je v Toulouse vlastně jako doma a jedná se mu tady mnohem snadněji než komukoli jinému," uvedl Michal Nehoda. Slavia by měla za Fořta vyinkasovat milion eur (necelých 28 milionů korun), zbývá jen doladit splátkový kalendář. Témata: Přestupy, Václav Němeček, Michal Nehoda, Pavel Fořt, Slavia, Toulouse, Zdeněk Nehoda 24. 11. Schalke-Nürnberg 1.54 3.93 7.26


source: fineweb

text: STAVEBNÍ VÝROBA Rádi bychom Vám představili univerzální variabilní skládanou rohož HELIX. Rohož je ideální pro všechny veřejné budovy. Svou konstrukcí dokáže pojmout velké množství nečistot a zároveň není nebe... Nově se v našem sortimentu vyskytuje antibakteriální nátěr Wallglaze. Nátěr je odolný otěru i vlhkosti, je omyvatelný. Ideální využití pro něj najdete ve specifických prostorech jako jsou laborat... V našem sortimentu dilatačních profilů je nyní k dispozici řada celokovových profilů APF určených pro univerzální použití. APF jsou svou konstrukcí ideální v prostorech s frekventovaným pohybem ... BS Vsetín, s.r.o. 4.května 870 755 01 Vsetín tel./fax: 571 412 253 firstname.lastname@example.org


21. 3. 2012 Tekken 3DS - dohra Tekken 3DS je první hra v historii, do které jsem vložil hodně nadějí a dost peněz, abych pak byl následně tak zklamán, že jsem se rozhodl nárokovat své peníze zpět. Skutečně, nekecám. Dosud jsem se vždy spoléhal na demoverze her, případně "alternativní" demoverze, jestli mi rozumíte, abych nekupoval zajíce v pytli. Moje peněženka se tak stala hlasem, za který jsem byl zodpovědný. Až do Tekkena 3DS to fungovalo, takže jsem si kladl otázku, proč by to nemělo fungovat i nadále? Proč bych nemohl reklamovat hru? Realita stojí proti mně. Nemohu se ohánět žádným zákonem, nemám šanci. A je to celkem logické, v naší zaprděné české společnosti by legální reklamace tak vrtkavého produktu, jakým jsou audiovizuální díla, využíval skoro každý, bez ohledu na to, jestli mu produkt vyhovoval nebo ne. Neexistuje tedy jiná cesta? Můj úhel pohledu je jednoduchý. Výše uvedená logika totiž funguje v případě, že je člověk zmrd. Pak nemám výhrad. Já se ale za zmrda nepovažuju. Dále jsem si spočítal, že za posledních šest let jsem jenom v Gamehouse, odkud jsem si Tekkena 3DS přinesl, utratil přes 30.000 Kč, čili bych si dovolil se považovat za celkem pravidelného a věrného zákazníka, přestože mnohdy bych se mohl rozčilovat, že jejich cenová politika (resp. cenová politika Conquestu, ale co bych to komplikoval) je poněkud nepříjemná. A tak jsem se rozhodl inspirovat "kolegou", který z podobných pohnutek dožadoval vrácení peněz za monstrózni sračku jménem Sonic Free Riders. Neexistuje zde zkrátka něco jako morální postoj, zodpovědnost vůči platícímu zákazníkovi, případně něco jako "chci si zákazníka předejít, nikoliv ztratit"? (Vsuvka mimo téma - kauza s "DLC na disku" nedávno získala krásnou ukázku ve formě Street Fighter X Tekken, kdy warezící nezákazníci mají k dispozici všechny DLC postavy, kdežto platící zákazníci mají utrum). Samozřejmě, že se v Gamehouse nikdo nedíval na moje osobní konto, aby moudře pokýval hlavou, že asi nebudu zmrd a vy 1000 írka a že mám k reklamaci zřejmě oprávněný důvod. Bylo to mnohem jednodušší. Na můj přímý dotaz, zda-li mi jsou ochotni vrátit peníze, se dívali celkem negativně. Je to pochopitelné - nabídli mi jen reklamaci u Conquestu / Nintenda, což mi bylo předem jasné, jak to dopadne. Jejich give-a-fuck zásoba je po té, co jsem vysolil peníze, na nule. Takže jsem se otázal jinak - nebylo by možné hru vyměnit? Chápejte mne správně - mohl bych dát Tekken 3DS někomu na Aukru za mírně sníženou cenu, mohl bych ji prodat kamarádům. Jenže mně jde právě o princip. Vydavatelé tady držkují, jak second-hand poškozuje jejich zisky, tak teda sakra chci mít také nějaké právo hru vrátit, ať ji tedy nepřeprodávám dál. Žádný zákon na to není, samozřejmě, ale i tak mi to přišlo, jako dobrý nápad. Však mně může být jedno, co s hrou Gamehouse udělá, hlavně když se jí zbavím a získám náhradu v plné výši. A tou by výměna za jinou 3DS hru byla. Prodavač Gamehouse zareagoval na můj dotaz vskutku pozitivně. A netrvalo dlouho, respektive až do dneška po logistických problémech, a mohl jsem omýt své pařanské pracky od špíny jménem Tekken 3DS, abych mohl vydesinfikované pařáty položit na perlu jménem Metal Gear Solid 3D. Závěr - reklamovat hry, nebazírujete-li na terminologii, možné je. A měli byste svého práva platícího zákazníka využívat, jinak nebude divu, že warezu nebude ubývat. Jenom se nesmíte chovat, jako zmrdi. To je celé. Pak ten systém může klidně fungovat. Děkuji ještě jednou firmě Gamehouse za vřelé vyřízení a doporučuji i ostatním nakupovat tam (nebude-li to zrovna moc předražené samozřejmě ;). Můj úhel pohledu je jednoduchý. Výše uvedená logika totiž funguje v případě, že je člověk zmrd. Pak nemám výhrad. Já se ale za zmrda nepovažuju. Dále jsem si spočítal, že za posledních šest let jsem jenom v Gamehouse, odkud jsem si Tekkena 3DS přinesl, utratil přes 30.000 Kč, čili bych si dovolil se považovat za celkem pravidelného a věrného zákazníka, přestože mnohdy bych se mohl rozčilovat, že jejich cenová politika (resp. cenová politika Conquestu, ale co bych to komplikoval) je poněkud nepříjemná. A tak jsem se rozhodl inspirovat "kolegou", který z podobných pohnutek dožadoval vrácení peněz za monstrózni sračku jménem Sonic Free Riders. Neexistuje zde zkrátka něco jako morální postoj, zodpovědnost vůči platícímu zákazníkovi, případně něco jako "chci si zákazníka předejít, nikoliv ztratit"? (Vsuvka mimo téma - kauza s "DLC na disku" nedávno získala krásnou ukázku ve formě Street Fighter X Tekken, kdy warezící nezákazníci mají k dispozici všechny DLC postavy, kdežto platící zákazníci mají utrum). Samozřejmě, že se v Gamehouse nikdo nedíval na moje osobní konto, aby moudře pokýval hlavou, že asi nebudu zmrd a vy 1000 írka a že mám k reklamaci zřejmě oprávněný důvod. Bylo to mnohem jednodušší. Na můj přímý dotaz, zda-li mi jsou ochotni vrátit peníze, se dívali celkem negativně. Je to pochopitelné - nabídli mi jen reklamaci u Conquestu / Nintenda, což mi bylo předem jasné, jak to dopadne. Jejich give-a-fuck zásoba je po té, co jsem vysolil peníze, na nule. Takže jsem se otázal jinak - nebylo by možné hru vyměnit? Chápejte mne správně - mohl bych dát Tekken 3DS někomu na Aukru za mírně sníženou cenu, mohl bych ji prodat kamarádům. Jenže mně jde právě o princip. Vydavatelé tady držkují, jak second-hand poškozuje jejich zisky, tak teda sakra chci mít také nějaké právo hru vrátit, ať ji tedy nepřeprodávám dál. Žádný zákon na to není, samozřejmě, ale i tak mi to přišlo, jako dobrý nápad. Však mně může být jedno, co s hrou Gamehouse udělá, hlavně když se jí zbavím a získám náhradu v plné výši. A tou by výměna za jinou 3DS hru byla. Prodavač Gamehouse zareagoval na můj dotaz vskutku pozitivně. A netrvalo dlouho, respektive až do dneška po logistických problémech, a mohl jsem omýt své pařanské pracky od špíny jménem Tekken 3DS, abych mohl vydesinfikované pařáty položit na perlu jménem Metal Gear Solid 3D. Závěr - reklamovat hry, nebazírujete-li na terminologii, možné je. A měli byste svého práva platícího zákazníka využívat, jinak nebude divu, že warezu nebude ubývat. Jenom se nesmíte chovat, jako zmrdi. To je celé. Pak ten systém může klidně fungovat. Děkuji ještě jednou firmě Gamehouse za vřelé vyřízení a doporučuji i ostatním nakupovat tam (nebude-li to zrovna moc předražené samozřejmě ;). Přihlásit se k odběru: Komentáře k příspěvku (Atom)


source: CulturaX

text: Názory k článku Dopravci: Konec roku byl rekordní. Před Vánoci jsme odbavovali i 230 tisíc zásilek denně - Lupa.cz Lupa.cz » Dopravci: Konec roku byl rekordní. Před Vánoci jsme odbavovali i 230 tisíc zásilek denně » Všechny názory Názory k článku Dopravci: Konec roku byl rekordní. Před Vánoci jsme odbavovali i 230 tisíc zásilek denně Nedávno byl článek v magazínu DNES, jeden den redaktora jako doručovatel České pošty. A tam byl vyzrazen problém s nedoručováním do domu. V prvé řadě je to množství zásilek. Za den dokážou doručit jen určité množství balíků. Pokud jich je víc, tak automaticky jsou vyřazeny balíky na konci cesty, protože na ně už se jednoduše nedostane. A v druhé řadě. Kurýři jsou oceňovány i za úspěšnost doručování. Tudíž je pro ně výhodné doručovat výhradně na firemní adresy, protože tam mají vysokou jistotu, že balík někdo převezme. Naproti tomu u domácnosti si nejste jistý, zda dotyčný skutečně doma bude, tudíž v případě nedostupnosti se mu sníží úspěšnost a tedy i ocenění. A to nechce riskovat. Je to prostě zakopaný pes. Na jednu stranu klient nadává, že byl doma a balík nikde. Na druhou stranu kurýr nadává, že na uvedené adrese nikdo nebyl. Celý je to o lokalitě a ochotě lidi. Na jednu stranu je bezproblémová lokalita, kde s doručováním nejsou problémy. Na druhou stranu jsou lokality, kde jsou problémy. Ať už na straně neposlušných klientů, kteří objednávají balíky na adresu, kde pak stejně nejsou. Nebo na straně kurýrů, kteří nedoručí balík poslušným klientům. Případně samotné doručovací firmy, kde jsou špatně nastaveny podmínky doručování (poddimenzovaný počet kurýrů apod). 11. 1. 2017 13:02 Rixo (neregistrovaný) 31.7.241.--- Dopravci asi přebrali štafetu po silničářích. Každý rok je překvapí nárůst počtu zásilek. Tento rok si na tom nabil nos zejména přepravce DPD. Na jejich facebook se nesla řádná shitstorm. Všechno to ale pramení z toho, jak se tyto firmy chovají vůči nasmlouvaným dopravcům. Peněz málo a práce takřka nonstop. Pak se diví, že nejsou řidiči. A když, tak polovina jsou vystresování hulváti. 12. 1. 2017 13:34 Však to nerozporuji. Že to někteří nedodržuji, je jejich problém. Kurýři jsou za to placeni, tak musí doručovat. Jenom uvádím realitu, proč to nedodržuji. Prostě zjistí, že v jisté lokalitě je vysoké procento nedoručení, tak se této lokalitě raději vyhnou a obslouží raději tam, kde je vysoké procento doručení. Prostě, kdyby obsloužili problémovou oblast, pak by nestihl obsloužit tu bezproblémovou oblast. No a právě kvůli těm neposlušným lidem z problémové oblasti trpí ti slušní z problémové oblasti. Takto se to nemá dělat. Má se doručovat všem. Ale je to prostě realita. Jaka ochota lidi proboha? Jde o zaplacenou sluzbu! Tudiz defakto neplneni povinosti pripadne bezduvodne obohacovani se na strane dorucovatele. Zkuste si to predstavit o uroven jinde, vy si u obchodnika zaplatite dopravu, a on vam posle sms, ze jste nebyl zastizen, a mate si to prijit vyzvednout na pobocku (100km vzdalenou). Proc by mel neco nekam posilat, kdyz stejne nejspis nebudete doma. Tak si založte vlastní přepravní službu a naslouchejte klientům. Chtěl bych vidět, jak to dodržíte, pokud má kurýr za den doručit 200 zásilek. Zvlastni logika... Ale mam pro vsechny s takovouto logikou radu (i kdyz tak prostou, ze na ni muze kazdy prijit sam). Nenabizejte sluzby, ktere neumite dodat a ani za ne neberte predem penize. A kdyz uz penize vezmete a z nejakeho duvodu se sluzba nepodari tak penize promptne vratte! Nikde při objednávce také není volba v jakou hodinu budu doma. Nanejvýš dopolední, odpolední nebo večerní, ale nikdy ne ve vlastním čase. A jen tak. Ten čas bývá uveden. Ale jen obecnou frázi, třeba že doručuje mezi 8 až 17 hodinou. Jak chcete zaručit, že jeden klient je dostupný pouze v 10 hodin a druhý klient na opačné straně rajonu (50 km daleko) je také v k dispozici pouze v 10 hodin. Kurýr nemůže být na dvou místech najednou. Tudíž nelze úplně přizpůsobit potřebám klienta. Domluvit se můžete pouze na tom, že kurýr řekne, kdy asi tak dorazí a případně si domluvit alternativní čas, opět podle potřeb kurýra (v 15 hodin musí být v jiné lokalitě, takže v 15 hodin nelze, ale lze třeba v 16 hodin). Vy to vidíte jen pouze ze svého pohledu. To chápu. Taký to tak chci. Ale buďme realisté, tak snadné to zase není. Takže jako klient budu rád, když kurýr aspoň dodržuje časy. Že vím, že balíky mi bude doručovat vždy mezi 10 až 13 hodinou. Tím spíše kolem 11 hodiny. 13. 1. 2017 8:16 Před Vánoci byl mluvčí ČP na ČT24 a to byla zábava poslouchat jak žádné problémy s doručováním balíků nejsou a jestli nějaké opravdu jsou, tak je to jen sotva promile toho, co se jinak správně doručí. Zajímavé že většina lidí co znám už se setkala s případem, kdy chodí jen doručenky a nedávno i nám, když bydlíme 500m od pošty a rozhodně nejsme na konci trasy. Důchodce - fakt (neregistrovaný) 77.234.40.--- Česká pošta - zásadně malé zásilky do domácností nedodává. Standardní postup - v 17.30 Hod příjde SMS z centrály, že dotyčný nebyl k zastižení a zásliku je možno si vyzvednou v následný pracovní den na poštovním úřadu. Je to blbý když jako trotl čekáte se slinama u huby, díváte se z okna a a a NIC. A pak přijde ta SMS. Dle známych z okolí standart České pošty. Co je ale ještě horší je služba PPL !!! Ta nedá vůbec nic - tedy avizo. Tak jsem se sháněl na jejich webu. A tam jsem se dočetl, že jsem nebyl doma. No to je možné. Druhý den jsem byl venku na vedlejší ulici a chlapa s dodávkou jsem náhodou odchytil. Řekl nebyl jste doma. Říkám dával jste avízo? Odpověď - nedovolal jsem se jenom to píplo ? Dotázal jsem se na centrále proč nedávají echo, že budou v patřičný den doručovat v nějakém časovém rozpětí. Odověď - není to jejich povinností !!!!!! Takže PPL jen do firem. Tam je vždy někdo přítomen. Do domácnosti ???? ............. nepřišel jsem na to jak by to mohlo fungovat. Prostě pěkný zásek do palice v Novém roce 2017 :-) 12. 1. 2017 10:34 Však jsem to tam napsal. Jak má kurýr plnit povinnost, když klient není tam, kde má být. Zde musí být ochota klienta být na místě doručení. Na druhou stranu je tu lenost kurýra, který nedělá svou práci. Tedy zde musí být ochota kurýra doručovat ať se mu to líbí nebo ne. Nelze všechno házet na kurýry. Ostatně proč kurýři ignoruji domácnosti? Vynechme lenost nebo šetření. Asi proto, že se často setkávali s tím, že nikdo nebyl doma. Proto asi mají takovou nedůvěru. Kdyby soukromí klienti nedělali problémy a doručování do domácnosti nebyl takový problém, pak by je nemuseli ani ignorovat. Je to jen domněnka, ale dává smysl. Prostě musí existovat oboustranná spolupráce. Sice si za službu platíte, ale to neznamená, že nemáte žádné povinnosti. Máte povinnost být na místě doručení. Pokud tam nejste, pak kdo neplní povinnost? Jay Kay (neregistrovaný) ---.klient.poruba.net Nemáte pravdu. SMS chodí automaticky pokud je tel.číslo uvedeno na zásilce a navedeno v systému(věc odesilatele) a pokud se jedná o zásilku na SOUKROMOU ADRESU. Řidiči jsou povinni volat na SOUKROMOU ADRESU. Pokud Vám to odesilatel pošle jako FIREMNÍ BALÍK není povinnost avizovat (záleží pouze na řidiči) a není to opět problém řidiče/dopravce. Jenže ta příprava nemusí znamenat jenom sehnat lidi a auta. Když mám doručit větší množství balíků, lze to udělat tak, že je budu dál doručovat dosavadním postupem, a tedy budu potřebovat více lidí. A nebo také můžu změnit postup, tak, abych jeden balík dokázal doručit rychleji. Například tak, že ho nebudu doručovat na tři pokusy, ale doručím ho hned na poprvé. Na to se dá právě připravit několik měsíců předem, tak, že adresátům umožním volit místo a čas doručení, a rozvoz balíků zorganizuju tak, aby tyhle informace respektoval. Moje zkušenost je taková, že dopravci vždy nejprve balík doručují, hrozně se diví, že tam nejsem, a teprve pak umožňují zvolit si místo a "termín" (tj. alespoň den a variantu ráno/odpoledne/večer) doručení. Načež ten balík stejně zkusí doručit jinam nebo jindy, a teprve tak na třetí pokus se jim to podaří. Jestli takhle před Vánoci doručují domů všem, stačila by jim na to vánoční doručování třetina řidičů, kdyby balíky doručovali hned na první pokus a ne až na třetí. 22. 1. 2017 11:32 Anonim (neregistrovaný) ---.net.upcbroadband.cz Jen bych doplnil, pokud si objednám balík do ruky přeš českou poštu, přece se nezavazuji, že tam budu 24h příštích pět dní. Když mi potom dají vědět, kdy to přivezou, nemám ani možnost to nějak změnit. Ale když jsem doma, čekám na balík, tak abych si to byl večer vyzvednout na poštu a teprve druhý den našel ve schránce papír, že se mi to pokusili doručit a já nebyl doma, to mi přijde jako drzost. Proto jim lidi na ty jejich termíny kašlou. Někdo na vrátnici bude vždy, tak doručují raději tam. Jak už tu někdo psal, je to o tom jakou službu slíbí a jakou si taky nechají zaplatit. Pokud je to balík do ruky, měli by se ho pokusit doručit. Mají zaplaceno za to to zkusit. Neříkám, že je to problém kurýrů, ale těch firem. Slibují nesmyslně malé ceny, potom mají přetížené kurýry a ti nestíhají doručovat. Kdyby platili pokuty za nedoručení, tak by si to rozmysleli a museli by všichni ceny zvýšit. Za současného stavu je nikdo nesníží, protože kdo by platil o 50% víc, když doručení slibují všichni. Klient si zpalati sluzbu "dorucit do ruky" a je starosti firmy zjistit si, kdy je klient k dispozici na miste doruceni a dodat. Nikde pri objednavani neni psano, ze do ruky je jen pokud bude klient doma v case T. Nebo jine omezujici podminky. A pokud to firma neumi, pak ma prodavat jen sluzbu "na pobocku/postu". Stavajici praxe je, ze firma inkasuje za sluzbu, kterou nedoda = ma vracet penize pri prevzeti na pobocce/poste. Protoze nesplnila objednanou sluzbu! je uplne jedno jestli klient na miste doruceni bude nebo nebude dorucovatel DOSTAL ZAPLACENO za to ze to na misto doruci! ikdyby 99% lidi nebylo doma, kvuli tomu 1% musi dorucovat na misto VSAK SI vsech 100% za to zaplatilo!!! 12. 1. 2017 17:03 Vy zjevne neumite cist, je velice zasadni rozdil mezi tim, ze se nekdo neco dorucit pokusi, a nezastihne vas, a tim, ze se ani dorucit nepokusi a rovnou deklaruje, ze jste nebyl zastizen, coz je presne to, co dela ceska posta a dalsi. A jediny kdo tu povinost ma je prave dorucovatel, takze pisete zcela z cesty. Zakaznik si zaplatil, dorucovatel je povinen plnit smluvni zavazek. Tecka. Zadna ochota klienta neexistuje. K vasemu dalsimu prispevku, ktery je mimo uz totalne, zalozte si vlastni hospodu, kdyz vam v te kde jste si objednal, predlozili plenive maso, hlavne si nestezujte ze po vas tu plesnivinu chteji zaplatit. Ono je to někdy těžké. Denně od nás odchází stovky balíků. Zákazníci mají zdůrazněnou nabídku s časovým oknem a info sms. Přes to téměř 99% nezvolí příplatek 30,- A velice se diví, že mají být doma celý den. Chyby jsou na obou stranách. Jak doručovatele tak i domácností kdy kurýři jezdí zbytečně proto , že tam nikdo není. 12. 1. 2017 9:12 Ale on je ten narust poctu zasilek neprekvapil! Oni se na nej pripravuji nekolik mesicu, jenze proste ty lidi nejsou. Auta navic dokoupite snadno, ale ridice abyste platil zlatem. O odmitnout zasilku prakticky nemuzete. DPD a PPL to zvladli pomerne se cti, stiznosti jsou vzdycky. Kdyz se zdvojnasobi pocet baliku, tak se hold i zdvojnasobi pocet stiznosti.


text: Městečko Twin Peaks |Městečko Twin Peaks| |Původní název||Twin Peaks| |Žánr||drama, mysteriózní| |Námět||David Lynch Mark Frost |Scénář||{{{scenar}}}| |Režie||David Lynch Lesli Linka Glatter |Hrají||Kyle MacLachlan Michael Ontkean Mädchen Amicková Dana Ashbrook Richard Beymer Lara Flynn Boyle Joan Chen Eric Da Re Sherilyn Fenn Warren Frost Harry Goaz Michael Horse Piper Laurie Sheryl Lee |Úvodní znělka||Angelo Badalamenti: „Falling“| |Země původu||USA| |Jazyk||angličtina| |Počet řad||2| |Počet dílů||30| |Produkce a filmový štáb| |Obvyklá délka||47 minut| |Vysílání| |Vysíláno||8. 4. 1990 – 10. 6. 1991| |Oficiální webové stránky Městečko Twin Peaks na ČSFD TV.com IMDb Městečko Twin Peaks je americký televizní dramatický seriál, který vytvořili David Lynch a Mark Frost. Seriál sleduje vyšetřování brutální vraždy populární mladé dívky a středoškolské královny, Laury Palmerové (Sheryl Lee), jejž vede speciální agent FBI Dale Cooper (Kyle MacLachlan). Pilotní díl Městečka Twin Peaks byl poprvé vysílán 8. dubna 1990 na televizní stanici ABC a později bylo natočeno dalších sedm dílů a druhá série, která se dostala do vysílání 10. června 1991. Název seriálu vychází z jeho zasazení do malého fiktivního městečka ve státě Washington. Exteriéry byly natočeny v městech Snoqualmie a North Bend. Většina interiérů pak byla natočena v ateliérech v San Fernando Valley, jež se nachází v blízkosti Hollywoodu. Městečko Twin Peaks se stalo jedním z nejlépe hodnocených seriálů 90. let s příznivými kritickými ohlasy na národní i mezinárodní úrovni. Seriál si získal širokou základnu fanoušků. Stal se součástí popkultury. Na seriál existuje mnoho odkazů v jiných televizních seriálech, reklamách, komiksech, videohrách, filmech a textech písní. Snižující se divácká sledovanost vedla ABC k nátlaku, aby totožnost Lauřina vraha byla odhalena již uprostřed druhé série. Toto odhalení však v kombinaci se střetem s jinými seriály vysílanými ve stejný čas vedlo k ještě většímu propadu ve sledovanosti a ke zrušení celého seriálu. V roce 1992 byl natočen celovečerní film Twin Peaks, jenž tvoří prequel k seriálu. Film však v Americe nebyl komerčně úspěšný. Obsah Děj[editovat | editovat zdroj] První série[editovat | editovat zdroj] Ráno, 24. února, ve městě Twin Peaks, ve státě Washington, objeví dřevorubec Pete Martell na břehu řeky nahé tělo pečlivě zabalené v igelitu. Následuje příjezd šerifa Harry S. Trumana, jeho zástupců a doktora Willa Haywarda, a dochází k zjištění, že tělo patří místní středoškolské krasavici Lauře Palmerové, jež je mezi obyvateli Twin Peaks považována za vzor nevinnosti a mravní čistoty. Tato zpráva se rychle rozšíří mezi obyvateli města, především mezi Lauřinou rodinou a jejími přáteli. Mezitím je na druhé straně státní hranice nalezena další dívka, Ronette Pulaskiová, jak bez cíle a nepříčetně bloudí podél železniční trati. Protože Ronette byla nalezena za hranicí státu, je k vyšetřování případu povolán agent FBI Dale Cooper. Cooper při prvotní prohlídce těla odhalí malý papírek s písmenem R ukrytý pod nehtem. Na městském shromáždění ještě téže noci, Cooper informuje obyvatele města, že styl provedení vraždy se shoduje s vrahem, jenž v předchozím roce zavraždil jinou mladou dívku v jihozápadním Washingtonu, a důkazy naznačují, že tento vrah žije v Twin Peaks. Cooperovo vyšetřování brzy odhalí, že Laura vedla dvojí život. Podváděla svého přítele, fotbalového kapitána Bobbyho Briggse, s motorkářem Jamesem Hurleym, a věnovala se prostituci s pomocí Lea Johnsona, místního řidiče náklaďáku, a Jacquese Renaulta, pasáka a dealera drog. Později se Laura stala závislou na kokainu, což způsobil její přítel Bobby, jež prováděl obchody s Jacquesem Renaultem. Lauřina smrt spouští řetězec událostí po celém městě. Lauřin otec, Leland Palmer, uznávaný právník, se nervově zhroutí. Její nejlepší kamarádka, Donna Haywardová, začne chodit s Jamesem, a s pomocí Lauřiny sestřenice, Maddy Fergusonové, se vrhne do vyšetřování Lauřina psychiatra, Dr. Lawrence Jacobyho, o němž zjistili, že byl Laurou posedlý. Ukáže se však, že je nevinný, a plán na vniknutí do jeho bytu končí tím, že je Jacoby napaden v parku a hospitalizován v nemocnici se ztrátou paměti na tuto událost, s výjimkou vzpomínky na zápach spáleného oleje. Ben Horne, nejbohatší muž v Twin Peaks, spouští poslední část svého plánu na zničení místní pily a na vraždu Catherine Martellové, jež ji vede, aby mohl nakoupit pozemky za sníženou cenu, a upevnit tak svou pozici ekonomického vládce města. Jeho narůstající bezohlednost začne trápit jeho dceru, Audrey Horneovou, která se zamiluje do agenta Coopera a začne pro něj shromažďovat zajímavé informace z celého města, aby mu pomohla vyřešit Lauřinu vraždu a aby získala jeho náklonost. Druhou noc ve městě dostane Cooper zvláštní sen, v němž potká ve sklepě nemocnice v Twin Peaks jednorukého muže, jež si říká Mike. Mike se přestaví jako nadpozemská bytost a sdělí Cooperovi, že Lauřiným vrahem je Zabiják Bob, další nadpozemská postava jako je on. Cooper pak zahlédne Boba, krutého šedovlasého muže v džínové bundě, jež prohlásí, že bude pokračovat v zabíjení. Cooper poté vidí své o dvacet pět let starší já sedící v místnosti obklopené červenými závěsy, jež vyvolávají dojem nadpozemského světla. Naproti němu stojí trpasličí muž v červeném obleku („Muž z jiného světa“) a Laura Palmer, kterou muž představí jako jeho sestřenici. Poté co proběhne zjevně zašifrovaný dialog s Cooperem, vstane muž ze své židle a začne tancovat okolo místnosti, zatímco Laura něco zašeptá Cooperovi do ucha. Následující ráno se Cooper schází se šerifem Trumanem, popíše mu svůj sen a řekne mu, že pokud se mu podaří rozšifrovat symboly ze snu, bude vědět, kdo zabil Lauru. Cooperovi se podaří ve spolupráci s policejním oddělením Twin Peaks nalézt jednorukého muže z Cooperova snu, jež se ukáže být cestujícím prodejcem jménem Philip Gerard. Cooper se Gerarda ptá na jeho spolupracovníky a zjistí, že Gerard opravdu zná Boba, jenž je ve skutečnosti veterinářem, který léčil ochočeného ptáka Jacquese Renaulta. Na základě těchto událostí dojde Cooper k závěru, že Renault je tím hledaným vrahem, a s Trumanovou pomocí vystopuje Renaulta do nevěstince, který vlastní Ben Horne. Cooper se zde s ním setká a vyláká jej k setkání u čističky vody, jež se nachází na americké půdě. Renault je během zatčení u čističky postřelen a hospitalizován v nemocnici. Poté co se Leland Palmer dozví, že Renault byl zatčen, proklouzne do jeho nemocničního pokoje a zavraždí jej. Ve stejnou dobu nařídí Ben Horne Leovi aby zapálil pilu i s Catherine uvězněnou uvnitř. Ben však poté pošle k Leovi nájemného zabijáka, aby se ujistil, že nebude mluvit. Po Jacquesově zatčení se Cooper vrací do svého pokoje, kde je několikrát postřelen zamaskovaným střelcem, čímž končí celá série. Druhá série, část první[editovat | editovat zdroj] Poté co je Cooper postřelen, zůstává ležet na podlaze svého pokoje. Ve svém zraněném stavu a jen napůl při vědomí, prožije Cooper vizi, v níž se mu zjeví Obří muž. Obr agentu Cooperovi prozradí tři věci: „Narazíte na muže ve smějícím se pytli“, „Sovy nejsou tím, čím se zdají být“ a „Bez chemikálií vám on ukáže cestu“ a nakonec mu sdělí „Budete potřebovat lékařské ošetření“. Obr si poté vezme Cooperův zlatý prsten a vysvětlí mu, že mu bude navrácen, až Cooper všechna tři jeho odhalení správně pochopí. Mezitím Leo Johnson podstupuje operaci, díky čemuž přežije svá střelná zranění, ale stává se těžce postiženým. Catherine Martelové se také podaří přežít oheň, ale využívá této příležitosti a předstírá svou smrt k tomu, aby připravila odplatu Benu Horneovi. Leland Palmer, jehož vlasy zbělaly doslova přes noc, se po Renaultově smrti vrací zpátky do práce, očividně zcela zotaven Renaultovou vraždou. Cooper zjišťuje, že Philip Gerard je hostitelem Mikea, který se ukáže být démonickým duchem, jež využívá Boba k zabíjení lidí. Mike Cooperovi sdělí, že Bob pobýval v těle někoho ve městě po celá desetiletí, ale odmítne mu sdělit kdo to je. Nález dalšího Lauřina deníku přispěje k odhalení, že Bob, jehož nazývá „přítelem svého otce“, ji začal sexuálně obtěžovat a znásilňovat již jako dítě, a že začala užívat drogy, aby se s tímto zneužíváním vyrovnala. Cooper začne prošetřovat Lelandovy přátele a spolupracovníky a Harrymu sdělí, že si myslí, že vrahem je Ben Horne. Během konfrontace se Horne přizná Cooperovi a Audrey, že měl s Laurou sexuální aféru, ale nikdy by ji nezabil, protože byl do ní zamilovaný. Maddy Fergusonová je krátce poté nalezena mrtvá, zabalená do igelitu společně se srstí z vycpaných zvířat z Benovy kanceláře po celém těle. Po zatčení za Lauřinu vraždu navštíví Bena ve vězení Catherine, která mu s výsměchem sdělí, že tu noc, kdy byla Laura zavražděna strávili spolu, a může ho očistit, pokud se tak rozhodne. Aby zahnal nejistoty ve svém vyšetřování, shromáždí Cooper všechny podezřelé na jedno místo – včetně několika lidí, kteří nejsou mezi podezřelými – a je přesvědčen, že objeví nějaké znamení, které mu pomůže identifikovat vraha. Když nabídne žvýkačku Lelandu Palmerovi, zahlédne ducha, který se mu již jednou zjevil poté co byl postřelen a před tím než zahlédl Obřího muže (je možné, že je to jedna a ta samá bytost), a pronese frázi, kterou již Copper slyšel ve svém snu od Muže z jiného světa. Poté se objeví Obří muž a potvrdí Cooperovi, že Leland je hostitelem Boba, vraha Laury a Maddy. Cooper a Truman jej zatknou, načež Bob získá úplnou kontrolu nad Lelandovým tělem a přizná se k sérii vražd těsně před tím, než donutí Lelanda k sebevraždě. Leland, umírající v Cooperově náručí a osvobozen od Bobova vlivu, Cooperovi prozradí, že jej Bob ovládal a zneužíval už jako dítě. Prosí o odpuštění, načež se mu zjeví Laura a uvítá jej do posmrtného života. Další ráno se Cooper, Truman a všichni co pracují ve službách zákona ptají, zda byl Leland skutečně někým ovládán nebo jen mentálně postižený. Všichni se obávají, že první možnost je ta správná a pokud ano, tak existuje možnost, že se Bob stále pohybuje v okolí Twin Peaks, a hledá si nového hostitele. Druhá série, část druhá[editovat | editovat zdroj] Poté co je vyšetřování vraždy ukončeno je Cooper těsně před svým odjezdem obviněn z napomáhání zločinnému Jeanu Renaultovi v obchodování z drogami, a dočasně suspendován. Renault považuje Coopera za zodpovědného za vraždu jeho bratra Jacquese, jenž byl zavražděn Lelandem Palmerem/Bobem, když byl Renault pod policejním dohledem v nemocnici. Poté co je Renault zabit v přestřelce s policií a Cooper je očištěn od všech obvinění, Cooperův bývalý partner a rádce Windom Earle dorazí do Twin Peaks, aby s ním sehrál vražednou šachovou partii, v níž za každou Cooperovu ztracenou figurku zemře jeden člověk. Cooper později vysvětluje Trumanovi, že během jeho začátků v FBI po boku Earla, si Cooper začal aférku s Earlovou ženou Caroline, když se nacházela pod jeho ochranou jako svědek federálního zločinu. Earl se naštval, zabil Caroline a pokusil se Coopera vykuchat pomocí nože, a následně byl uvržen do psychiatrické léčebny. Po svém útěku a příjezdu do Twin Peaks se Earle ukrývá v lesích, kde může osnovat své plány na pomstu. Cooper se mezitím snaží zjistit informace o původu a životě Boba, a získává nové poznatky o tajemných temných lesech, jež obklopují Twin Peaks. Při tom se dozví o existenci Bílého a Černého vigvamu, dvou mystických extra dimenzionálních říší, jež zastupují Nebe a Peklo a jejich vchod se nachází někde v okolních lesích. Copper zjistí, že Bob, Obří muž a Muž z jiného světa, pocházejí z jednoho z těchto dvou vigvamů. Cooper se také zamiluje do nové dívky ve městě, Annie Blackburnové (Heather Grahamová). Poté co Annie vyhraje soutěž Miss Twin Peaks, je unesena Windomem Earlem a odvlečena ke vchodu do Černého vigvamu v Glastonbury Grove. Copper si uvědomí, že Windom Earle přijel do Twin Peaks proto, aby získal přístup do Černého vigvamu a všechnu jeho moc pro sebe, a že jeho „šachová hra“ sloužila pouze k odvedení pozornosti. Za pomoci dámy s polenem sleduje Cooper Annie a Earla do Vigvamu, který se ukáže být pokojem s červenými závěsy z jeho snu. Je zde uvítám Mužem z jiného světa, Obřím mužem a duchem Laury Palmerové, z nichž každý mu sdělí zakódované poselství týkající se jeho budoucnosti, a předvedou mu možnosti Černého vigvamu, jež popírají zákony času a prostoru. Při pátrání po Annie a Earlovi narazí Cooper na několik duchů mrtvých lidí, včetně Maddy a Lelanda Palmera, který mu přednese několik směšných nepravdivých sdělení. Tito duchové jej nakonec přivedou až k Earlovi, který žádá aby se Cooper vzdal své duše výměnou za život Annie. Cooper souhlasí a Earle jej zabije. O několik sekund později se objeví zabiják Bob, obrátí běh času ve vigvamu, a vrátí Cooperovi zpátky život. Bob zlostně sdělí Earlovi, že pouze obyvatelé vigvamu mají právo si vzít lidskou duši, a aby jej potrestal tak jej zabije a vezme si jeho duši. Bob se poté obrátí ke Cooperovi, který poprvé ve Vigvamu pozná co je to strach. Cooper pak utíká pronásledován Bobem a svým vlastním duchem. Několik dní po vstupu do vigvamu jsou Cooper a Annie objeveni šerifem Trumanem v lesích. Annie je hospitalizována v nemocnici, ale Cooperova zranění jsou pouze lehká a doktor Hayward jej nechá převézt do jeho pokoje v hotelu Great Northern. Po probuzení se Cooper ptá na stav Annie a poté sdělí, že si musí vyčistit zuby. Když Cooper pohlédne v koupelně do zrcadla, je vidět, že se do něj přenesl Bob. Ten poté nasadí škleb na jeho/Cooperově obličeji v zrcadle a ironicky se ptá na stav Annie a směje se při tom. Takto otevřeně končí druhá série. Externí odkazy[editovat | editovat zdroj] - ČSFD - IMDB anglicky - TV.com anglicky - Official DVD site anglicky - Filmová místa.cz - filmové lokace a fotografie Reference[editovat | editovat zdroj]


text: Dnes se vám dostává do rukou brožurka, která si klade za cíl poskytnout vám více informací o novém léku Revlimid®. Chceme abyste byli informováni a poučeni v následujících otázkách - Co je to Revlimid - Jak Revlimid působí - Jaké může mít Revlimid vedlejší účinky - Jak se Revlimid podává Účelem této brožury není nahradit doporučení lékaře nebo zdravotní sestry, ale poskytnout vám maximum informací. Váš ošetřující lékař nebo zdravotní sestra vám zodpoví vaše dotazy týkající se vašeho individuálního léčebného postupu.


Evidence skutečného majitele - OOCSV Evidence údajů o skutečných majitelích je nová povinnost, kterou přinesla novelizace zákona č. 253/2008 Sb., (§ 29b) o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu. Evidenci samotnou pak zřizuje zákon č. 304/2013 Sb. o veřejných rejstřících, § 118b a dále. Zveřejnění bude provedeno v neveřejném rejstříku, tj. v jiné databázi, než kde se zveřejňuje statutární orgán. Zveřejnění provede Rejstříkový soud do 5ti dnů od podání žádosti. Aktuální informace můžete sledovat přímo na portálu justice. Neziskovky (spolky) musí zveřejnit svého majitele do 3 let od účinnosti novely, tj. do 1. ledna 2021! Kdo je skutečným majitelem spolku? Tuto otázku řeší rovněž zákon 253/2008 Sb., konkrétně § 4 odstavec 4: Skutečným majitelem se pro účely tohoto zákona rozumí fyzická osoba, která má fakticky nebo právně možnost vykonávat přímo nebo nepřímo rozhodující vliv v právnické osobě. Skutečným majitelem je u spolku fyzická osoba, která: a) disponuje více než 25 % jejích hlasovacích práv, b) má být příjemcem alespoň 25 % z jí rozdělovaných prostředků, nebo c) je členem statutárního orgánu, zástupcem právnické osoby v tomto orgánu anebo v postavení obdobném postavení člena statutárního orgánu Majitelem spolku je tedy celý jeho statutární orgán. Do konce roku 2020 platí nová povinnost zveřejnit statutární orgán všech našich spolků v neveřejném rejstříku. K těmto údajům mají přístup pouze veřejné instituce (soudy, finanční úřady, ČNB, NBÚ, NKÚ, poskytovatelé veřejné finanční podpory, atd...). Pro statutární zástupce spolků bude nemožné ověřit, co je přesně zveřejněno. Jedinou možností bude podat v případě změn nový návrh na Rejstříkový soud. Zákonná úprava v tuto chvíli nespecifikuje žádné sankce za nesplnění evidenční povinnosti. Nezveřejnění všech údajů ale může negativně postihnout spolky, které žádají o dotace nebo veřejnou podporu. V případě nezveřejnění může poskytovatel v krajním případě žádat i vrácení poskytnutých dotací...


text: 28. únor je 59. den roku podle gregoriánského kalendáře. Do konce roku zbývá 306 dní (307 v přestupném roce). Svátek má Lumír. Události Česko 1621 – Po porážce českého stavovského povstání se drážďanským akordem slezští stavové vzdali králi Ferdinandu II. 1883 – Pražské Staroměstské náměstí poprvé osvětleno elektřinou. František Křižík rozžal Staroměstské náměstí pomocí vlastních obloukových lamp. 1914 – Zakončení posledního zasedání moravského zemského sněmu. 1986 – V Ostravě byl jako v posledním městě v ČSSR ukončen provoz dvounápravových tramvají. 2003 – Prezidentem České republiky byl zvolen Václav Klaus. 2006 – Zanikla česká verze rozhlasového vysílání BBC World Service. Svět 380 – Římský císař Theodosius I. vydal edikt, ve kterém prohlásil křesťanskou víru v Trojjedinost boží za oficiální římské náboženství. Odlišné formy křesťanství a další pohanské kulty byly zakázány. 870 – V Konstantinopoli skončil Čtvrtý konstantinopolský koncil,kterému předsedali papež Hadrián II. za Západ, a císař Basil I. za Východ. 1525 – Španělský conquistador Hernán Cortés dal před branami Tenochtitlánu popravit posledního aztéckého panovníka Cuauhtémoca. 1900 – Britská armáda v búrské válce v osvobodila město Ladysmith. 1914 – Byl zahájen osobní provoz elektrické tramvaje v Košicích. Současně s tímto skončil provoz košické koňky i parní tramvaje. 1933 – Po požáru říšského sněmu v Německu bylo vydáno Nařízení říšského prezidenta na ochranu národa a státu (Reichstagsbrandverordnung), které rušilo právo na osobní svobodu a nedotknutelnost, jakož i svobodné vyjadřování vlastního názoru včetně svobody tisku a listovního, poštovního, telefonního i telegrafního tajemství. 1953 – Vědci James D. Watson a Francis Crick oznámili objev modelu sekundární struktury DNA (dvoušroubovice). 1983 – Po jedenácti sezonách byl odvysílán poslední díl amerického seriálu M*A*S*H. 1986 – Ve Stockholmu byl zavražděn švédský premiér Olof Palme. 1991 – Skončila válka v Zálivu. 1993 – Došlo k první fázi obležení Waco. 1998 – Vypukla válka v Kosovu. 2013 – Odstoupil papež Benedikt XVI. Narození Česko 1409 – Alžběta Lucemburská, česká, uherská a římská královna, manželka Albrechta II. Habsburského a matka Ladislava Pohrobka († 19. prosince 1442) 1630 – Matěj Tanner, jezuitský duchovní a spisovatel († 8. února 1692) 1782 – Josef Božek, konstruktér († 21. října 1835) 1790 – Josef Christian Zedlitz, slezský a rakouský diplomat a politik, německy píšící básník a dramatik († 16. března 1862) 1816 – Vilém Kandler, malíř († 18. května 1896) 1824 – Alexandrina Dietrichstein-Mensdorff-Pouilly, kněžna z Ditrichštejna a dědička mikulovského panství († 22. února 1906) 1825 – Jan Krejčí, geolog († 1. srpna 1887) 1828 – Jan Ladislav Mašek, pedagog († 9. ledna 1886) 1867 – Alois Jalovec, kameraman a podnikatel († 16. září 1932) 1871 – Josef Ladislav Němec, zlatník, šperkař a designér († 17. července 1943) 1885 – Josef Černý, ministr vnitra Československa († 7. prosince 1971) 1891 – Julie Wohryzková, snoubenka Franze Kafky († 26. srpna 1944) 1892 – Otto Rothmayer, architekt († 24. září 1966) 1893 – Julie Winterová-Mezerová, malířka († 2. května 1980) 1894 – Josef Šindelář, československý legionář a amatérský botanik Kladenska († 11. srpna 1987) 1901 Josef Kranz, architekt a malíř († 30. května 1968) Otakar Pařík, dirigent a klavírista († 19. února 1955) 1906 – Jaroslav Francl, hudební skladatel a pedagog († 19. června 1990) 1908 – František Weber, generálmajor letectva, Wing Commander RAF († 1. září 1991) 1911 – Otakar Vávra, filmový režisér, scenárista a pedagog († 15. září 2011) 1913 Josef Moštěk, katolický kněz a politický vězeň († 14. ledna 1986) František Šorm, chemik († 18. listopadu 1980) 1920 – Ladislav Vychodil, scénograf († 20. srpna 2005) 1921 Vladimír Sommer, hudební skladatel († 8. září 1997) Josef Mixa, herec († 9. prosinec 2016) 1923 – Rudolf Pellar, herec, překladatel a zpěvák († 4. září 2010) 1924 Herwig Schopper, německý fyzik a ředitel CERNu Ladislav Tondl, logik, sémantik, filozof a teoretik vědy († 7. srpna 2015) 1926 – Oldřich Zábrodský, československý hokejový reprezentant († 22. září 2015) 1931 – Gustav Ginzel, cestovatel a horolezec († 28. listopadu 2008) 1935 Drahomíra Drobková, operní pěvkyně († 30. června 2022) Jan Bartůšek, reportážní fotograf († 11. září 1993) 1939 – Marta Urbanová, spisovatelka 1943 – Michal Černík, spisovatel a básník 1944 – Věra Křesadlová, výtvarnice , herečka a zpěvačka 1949 – Pavel Rímský, herec 1954 – Vítek Čapek, výtvarník († 14. ledna 1988) 1956 – Naďa Johanisová, ekologická ekonomka, environmentalistka 1957 – Rudolf Rožďalovský, kytarista 1958 – Viliam Poltikovič, dokumentarista a spisovatel 1959 – Michal Stein, textař, scenárista, básník 1965 – Jiří X. Doležal, novinář a fotograf 1978 – Milan Pacanda, fotbalista 1984 – Karolína Kurková, modelka 1988 – Markéta Irglová, zpěvačka a hudebnice 1996 – Jakub Vrána, hokejista Svět 1155 – Jindřich Mladík, anglický král, syn Jindřicha II. Plantageneta a Eleonory Akvitánské († 11. června 1183) 1261 – Markéta Skotská (1261–1283), skotská princezna a manželka norského krále Erika II. († 9. dubna 1283) 1533 – Michel de Montaigne, francouzský renesanční myslitel a humanista († 13. září 1592) 1552 – Joost Bürgi, švýcarský výrobce hodinek, matematik a astronom († 1632) 1616 – Fridrich Hesensko-Darmstadtský, německý šlechtic a voják († 19. února 1682) 1619 – Giuseppe Felice Tosi, italský varhaník a hudební skladatel († 14. prosince 1693) 1683 – René-Antoine Ferchault de Réaumur, všestranný francouzský vědec, autor lihového teploměru s tzv. Réaumurovou stupnicí († 17. října 1757) 1690 – Alexej Petrovič, syn ruského cara Petra I. Velikého († 7. července 1718) 1698 – Zikmund Kryštof hrabě ze Schrattenbachu, salcburský arcibiskup († 16. prosince 1771) 1712 – Louis-Joseph de Montcalm, francouzský šlechtic, velitel francouzských vojsk v Severní Americe za sedmileté války († 14. září 1759) 1714 – Gizziello, italský kastrát († 1762) 1728 – Jozef Bencúr, slovenský evangelický kněz a spisovatel († 21. srpna 1784) 1735 – Alexandre-Théophile Vandermonde, francouzský matematik, chemik a hudebník († 1796) 1743 – René Just Haüy, francouzský mineralog († 3. června 1822) 1792 – Karl Ernst von Baer, estonský lékař německého původu, zoolog, spoluzakladatel embryologie († 1876) 1800 – Johann Heinrich Christian Schubart, německý klasický filolog († 1. května 1885) 1803 – John Sutter, zlatokop († 18. června 1880) 1824 – Karl Maria Kertbeny, maďarský spisovatel cestopisů, pamětí a literatury faktu († 23. ledna 1882) 1833 – Alfred von Schlieffen, německý polní maršál, autor tzv. Schlieffenova plánu († 4. ledna 1913) 1834 – Charles Santley, anglický barytonista († 22. září 1922) 1843 – Kazimierz Chłędowski, předlitavský státní úředník a politik († 26. března 1920) 1857 – Alfred Loisy, francouzský filozof a teolog († 1. června 1940) 1864 – Ľudovít Csordák, slovenský akademický malíř († 28. června 1937) 1865 – Arthur Symons, britský básník († 22. ledna 1945) 1866 – Vjačeslav Ivanov, ruský básník, symbolista, filosof, překladatel († 16. července 1949) 1873 – William McMaster Murdoch, skotský námořník na Titanicu († 15. dubna 1912) 1874 – Vsevolod Emiljevič Mejerchold, ruský avantgardní režisér († 2. února 1940) 1875 – Viliam Figuš-Bystrý, slovenský hudební skladatel a pedagog († 1937) 1878 – Ngo Van Chieu, vietnamský zakladatel náboženského směru kaodaismu († 18. dubna 1932) 1880 – Kim Kju-sik, viceprezident korejské prozatímní vlády († 10. prosince 1950) 1882 – Geraldine Farrar, americká sopranistka († 11. března 1967) 1888 – Anders Knutsson Ångström, švédský fyzik († 27. října 1981) 1889 – Pavel Dybenko, sovětský voják a politik († 29. července 1938) 1891 – Roman Abraham, polský generál za druhé světové války († 26. srpna 1976) 1895 Marcel Pagnol, francouzský spisovatel, dramaturg a režisér, člen Francouzské akademie († 18. dubna 1974) Nicolas Bunkerd Kitbamrung, thajský kněz, mučedník a blahoslavený katolické církve († 12. ledna 1944) 1898 Zeid bin Husajn, irácký princ z arabské dynastie Hášimovců († 18. října 1970) Hugh O'Flaherty, irský kněz, vatikánský diplomat a bojovník proti nacismu († 30. října 1963) 1901 – Linus Pauling, americký kvantový chemik a biochemik, nositel Nobelovy ceny za chemii za rok 1954 († 19. srpna 1994) 1903 – Vincente Minnelli, americký filmový a divadelní režisér († 25. července 1986) 1905 – Glyn Jones, velšský romanopisec, básník a literární historik († 10. dubna 1995) 1906 – Bugsy Siegel, americký gangster († 20. června 1947) 1910 – Michal Chorváth, slovenský básník a politik († 14. ledna 1982) 1911 – Eduard Hegel, německý teolog a církevní historik († 23. listopadu 2005) 1912 Clara Petacci, milenka Benita Mussoliniho († 28. dubna 1945) Harold Gordon Skilling, kanadský historik, bohemista a politolog († 2. března 2001) 1914 – Miroslav Iringh, slovenský velitel ve Varšavském povstání († 28. května 1985) 1915 – Karl Leisner, německý mučedník, blahoslavený († 12. srpna 1945) 1918 – Alexandr Vinogradov, sovětský hokejový reprezentant († 10. prosince 1988) 1920 – Ben Kynard, americký saxofonista a hudební skladatel († 5. července 2012) 1921 Pierre Clostermann, francouzský stíhací pilot, letecké eso v 2. světové válce († 22. března 2006) Saul Zaentz, americký filmový producent († 3. ledna 2014) 1922 – Jurij Michajlovič Lotman, sovětský sémiotik († 28. října 1993) 1923 – Charles Durning, americký herec († 24. prosince 2012) 1924 – Christopher C. Kraft Jr., americký letecký inženýr a manažer NASA († 22. července 2019) 1925 – Louis Nirenberg, kanadsko-americký matematik († 26. ledna 2020) 1926 – Světlana Allilujevová, jediná dcera sovětského diktátora Josifa Stalina († 22. listopadu 2011) 1928 – Walter Tevis, americký povídkář a romanopisec († 8. srpna 1984) 1929 – Frank O. Gehry, kanadský architekt žijící v USA, mj. autor Tančícího domu 1930 – Leon Cooper, americký fyzik, nositel Nobelovy ceny 1931 – Gustav Ginzel, český cestovatel, horolezec a podivín († 2008) 1938 – Mike Wofford, americký jazzový klavírista 1939 Cchuej Čchi, americký fyzik čínského původu, držitel Nobelovy ceny Charles Gayle, americký saxofonista a klavírista († 7. září 2023) Jozef Iľko, slovenský meteorolog 1940 – Mario Andretti, italsko-americký automobilový závodník, mistr světa ve Formuli 1 z roku 1978 1942 Brian Jones, anglický kytarista, spoluzakladatel skupiny The Rolling Stones († 3. července 1969) Dino Zoff, italský fotbalový brankář a trenér Oliviero Toscani, italský fotograf 1944 Kelly Bishop, americká herečka a tanečnice Sepp Maier, německý fotbalový brankář Storm Thorgerson, anglický grafik († 18. dubna 2013) Frans Krassenburg, nizozemský zpěvák 1945 – Bubba Smith, americký herec a hráč amerického fotbalu († 2011) 1946 Ludwig Hirsch, rakouský šansoniér, poeta a herec († 24. listopadu 2011) Robin Cook, britský politik († 6. srpna 2005) 1947 Leena Krohnová, finská spisovatelka Włodzimierz Lubański, polský fotbalista 1948 Mike Figgis, anglický filmový režisér, spisovatel a hudební skladatel Steven Chu, americký fyzik, Nobelova cena za fyziku 1997 Geoff Nicholls, britský hudebník a klávesista Bernadette Peters, americká herečka, zpěvačka a autorka dětských knih 1949 Amin Maalouf, francouzsky píšící libanonský spisovatel Jozef Plachý, československý atlet (běžec na středních tratích) a trenér 1951 Raphaële Billetdoux, francouzská spisovatelka Gustav Thöni, italský sjezdař, olympijský vítěz 1952 Arthur Barrow, americký hudebník-multiinstrumentalista Sándor Bauer, maďarský učeň, který se upálil na protest proti sovětské okupaci († 23. ledna 1969) 1953 Falko Daim, rakouský archeolog Paul Krugman, americký ekonom a spisovatel 1954 Jean Bourgain, belgický matematik († 2. prosince 2018) David Grossman, izraelský spisovatel a esejista 1956 Guy Maddin, kanadský scenárista, režisér a kameraman Tommy Remengesau, prezident Palau 1957 Jan Ceulemans, belgický fotbalista John Turturro, americký herec, scenárista a režisér 1958 Christina Lathanová, německá olympijská vítězka v běhu na 400 metrů Natalja Estěmirovová, ruská novinářka deníku Novaja gazeta a lidskoprávní aktivistka († 15. července 2009) 1961 – Rae Dawn Chong, kanadsko-americká herečka 1964 – Džamolidin Abdužaparov, sovětský (uzbecký) silniční cyklista 1966 – Edward Shearmur, britský hudební skladatel filmové hudby 1967 – Andrew Tridgell, australský informatik a počítačový programátor 1969 – Robert Sean Leonard, americký herec, držitel Tony Award 1970 Noureddine Morceli, alžírský atlet Daniel Handler, americký scenárista a spisovatel, známý pod pseudonymem Lemony Snicket 1972 – Rory Cochrane, americký herec 1973 – Eric Lindros, kanadský hokejista 1976 – Ali Larter, americká herečka a bývalá modelka 1977 – Lukáš Latinák, slovenský herec 1978 – Benjamin Raich, rakouský lyžař 1979 Ivo Karlović, chorvatský tenista Sébastien Bourdais, francouzský automobilový závodník, jezdec formule 1, vítěz formule 3000 a čtyřnásobný vítěz série Champ Car 1982 Jelena Slesarenková, ruská atletka, skokanka do výšky Natalia Vodianova, ruská modelka a filantropka 1985 – Jelena Jankovićová, srbská tenistka 1987 – Antonio Candreva, italský fotbalista 1990 Naomi Broadyová, britská tenistka Georgina Leonidas, britská herečka 1993 – Emmelie de Forest, dánská zpěvačka, vítězka Eurovize 1994 – Jake Bugg, anglický zpěvák Úmrtí Česko 1837 – Jan Melič, lékař-porodník (* 7. května 1763) 1847 – Josef Chmela, pedagog a spisovatel (* 18. února 1793) 1863 Karel Maria Jiříček, sběratel českých lidových písní (* ? 1821) Jakub Filip Kulik, matematik (* 20. dubna 1793) 1877 – Robert Nápravník, novinář a překladatel (* 17. června 1839) 1905 – Jindřich Eckert, fotograf (* 22. dubna 1833) 1903 – Antonín Gruda, katolický kněz, právník a národní buditel (* 17. srpna 1844) 1909 – Erwin Dubský, šlechtic, cestovatel a politik (* 23. června 1836) 1926 – Jan Pehel, varhaník, vojenský kapelník a skladatel (* 16. května) 1933 – Josef Šíl, lékař a politik (* 5. října 1850) 1936 – Ladislav Pinkas, právník, poslanec a šermíř (* 11. září 1863) 1942 – Oskar Fischer, psychiatr a neuropatolog (* 12. dubna 1876) 1943 – František Mašata, československý politik (* 1. dubna 1879) 1950 – Karel Dvořák, sochař (* 1. ledna 1893) 1952 – Čeněk Chyský, historik (* 21. února 1877) 1967 – Josef Svoboda, masový vrah (* 1. listopadu 1923) 1968 – Antonín Tomalík, výtvarník (* 9. května 1939) 1970 – Jaroslav Augusta, malíř (* 4. září 1878) 1973 – Bohumil Bednařík, voják a velitel výsadku Chalk (* 20. srpna 1911) 1984 – Bohuš Hradil, herec a režisér (* 27. června 1905) 1988 – Emil Strankmüller, zpravodajec, účastník zahraničního protinacistického odboje (* 26. února 1902) 1995 – Wabi Ryvola, trampský písničkář (* 4. dubna 1935) 1998 – Josef Poulík, archeolog (* 6. srpna 1910) 2012 – Antonín Vítek, znalec a popularizátor v oboru kosmonautiky (* 25. ledna 1940) 2019 – Jiří Pecha, herec (* 1. listopadu 1944) Svět 468 – Hilarius, papež (* ?) 1326 – Leopold I. Habsburský, rakouský a štýrský vévoda (* 4. srpna 1293) 1525 – Cuauhtémoc, poslední nezávislý aztécký vládce – tlatoani (* 1495 nebo 1502) 1535 – Walter z Plettenbergu, vůdce Řádu německých rytířů, (* 1450) 1572 – Kateřina Habsburská, manželka polského krále Zikmunda II. Augusta (* 15. ledna 1533) 1621 – Cosimo II. de Medici, toskánský velkovévoda (* 12. května 1590) 1648 – Kristián IV. Dánský, dánský a norský král (* 12. dubna 1577) 1664 – Francisco de Zurbarán, španělský malíř (* 1664) 1687 – Ermeni Süleyman Paša, osmanský velkovezír (* 1607) 1732 – André-Charles Boulle, francouzský ebenista, malíř a sochař (* 11. listopadu 1642) 1841 – Claude François Chauveau-Lagarde, francouzský advokát (* 1756) 1869 – Alphonse de Lamartine, francouzský básník a politik (* 21. října 1790) 1879 – Hortense Allart, francouzská spisovatelka (* 7. září 1801) 1896 – Ante Starčević, chorvatský politik, publicista a spisovatel (* 23. května 1823) 1904 – Levegh, francouzský automobilový závodník (* 1871) 1908 – Pat Garrett, americký šerif (* 1850) 1916 – Henry James, anglický spisovatel amerického původu (* 15. dubna 1843) 1925 – Friedrich Ebert, německý politik, poslední kancléř německého císařství a poté první prezident Výmarské republiky (* 4. února 1871) 1926 – Alphonse Louis Nicolas Borrelly, francouzský astronom (* 1842) 1936 – Charles Nicolle, francouzský lékař, nositel Nobelovy ceny (* 21. listopadu 1866) 1941 – Alfons XIII. Španělský, španělský král (* 17. května 1886) 1942 Josef Ferdinand Toskánský, toskánský velkovévoda (* 24. května 1872) Karel Doorman, nizozemský námořní důstojník, který za 2. světové války vedl východní flotu (* 23. dubna 1889) 1943 František Hájek, československý důstojník, účastník zahraničního protinacistického odboje (* 21. listopadu 1894) Alexandre Yersin, francouzsko-švýcarský lékař a bakteriolog (* 22. září 1863) 1951 Vsevolod Vitaljevič Višněvskij, sovětský dramatik (* 21. prosince 1900) Henry Taylor, britský plavec, trojnásobný olympijský vítěz (* 17. března 1885) 1953 – Eleazar Sukenik, izraelský archeolog (* 12. srpna 1889) 1954 – Rudolf Beran, česko-slovenský ministerský předseda (* 28. prosince 1887) 1955 – Josiah Ritchie, britský tenista, olympijský vítěz (* 18. října 1870) 1957 – Nils Åberg, švédský prehistorik (* 24. července 1888) 1965 – Adolf Schärf, prezident Rakouska (* 20. dubna 1890) 1966 Charles Bassett, americký vojenský letec a astronaut, který zahynul při havárii letadla (* 30. prosince 1931) Elliott See, americký letecký inženýr (* 23. července 1927) 1971 – Paul de Kruif, americký mikrobiolog a spisovatel (* 2. března 1890) 1972 – Viktor Barna, legendární maďarský stolní tenista (* 24. srpna 1911) 1973 – Józef Unrug, polský viceadmirál (* 7. října 1884) 1978 – Janusz Meissner, pilot polského vojska, spisovatel (* 21. ledna 1901) 1985 – David Byron, vlastním jménem David Garrick, britský zpěvák – Uriah Heep, Spice (* 29. ledna 1947) 1986 – Olof Palme, švédský politik, předseda vlády (* 30. ledna 1927) 1987 – Anny Ondráková, česká herečka (* 15. května 1902) 1990 – Russell Jacquet, americký trumpetista (* 4. prosince 1917) 1992 – Pavol Suržin, slovenský básník (* 30. června 1939) 1998 – Marie Kettnerová, česká stolní tenistka (* 4. dubna 1911) 2003 – Chris Brasher, britský olympijský vítěz v běhu na 3000 metrů překážek (* 21. srpna 1928) 2004 Carmen Laforet, španělská spisovatelka (* 6. září 1921) Daniel J. Boorstin, americký historik, právník a spisovatel (* 1. října 1914) 2005 – Jim Capaldi, anglický hudebník a hudební skladatel (* 2. srpna 1944) 2006 – Owen Chamberlain, americký fyzik, nositel Nobelovy ceny za rok 1959 za objev antiprotonu (* 10. července 1920) 2008 – Aharon Amir, izraelský spisovatel, překladatel a básník (* 5. ledna 1923) 2011 Annie Girardotová, francouzská herečka (* 25. října 1931) Jane Russellová, americká herečka (* 21. června 1921) 2013 Jean Honoré, francouzský kardinál, arcibiskup Tours, (* 13. srpna 1920) Donald Arthur Glaser, americký fyzik, nositel Nobelovy ceny za fyziku (* 21. září 1926) 2015 – Yaşar Kemal, turecký spisovatel kurdského původu (* 6. října 1923) 2016 – George Kennedy, americký herec (* 18. února 1925) 2019 – André Previn, americký klavírista a dirigent († 6. dubna 1929) 2020 – Freeman Dyson, britský teoretický fyzik a matematik (* 15. prosince 1923) Svátky Česko Lumír, Lumíra Svět Slovensko: Zlatica Liturgický kalendář Sv. Roman Daniel Brottier Pranostiky Česko Je-li na svatého Romana jasno, bude hojná úroda. Jako na Romana je, taková brambor naděje Ostatní Následující den – 1. březen (29. únor v přestupném roce) Externí odkazy Únorové dny


text: Středa, 11. Červenec 2012 Sluníčko je nepostradatelný element pro vše živé na zemi, ale jak život podporuje, umí ho na druhou stranu také pořádně potrápit. Nám nyní nastal čas, kdy spíše bojujeme se žhavými všude přítomnými slunečními paprsky než bychom se radovali z jejich darů. Ale neb je člověk opravdu vynalézavý, vymyslel již mnoho fíglů, jak se účinně bránit.