Husovské slavnosti 2015 – Knihy k prodeji vydané v souvislosti s Husovým výročím - Husovské slavnosti 2015 Husovské slavnosti 2015 – Knihy k prodeji vydané v souvislosti s Husovým výročím Klára Smolíková: H. U. S. (Hus úplně světovej) Aktuální poznatky o Janu Husovi zpracované formou napínavého příběhu pro čtenáře kolem třinácti let představuje nová kniha Kláry Smolíkové H. U. S. (Hus úplně světovej). Hlavním protagonistou je gymnazista Petr, který se nedávno přestěhoval s rodiči z Prahy do Hrobů u Tábora a má o Husovi napsat školní práci. Díky spolužačce Magdě a dalším lidem, kteří o Husovi něco vědí, se z původně nechtěného úkolu nakonec stane dobrodružná cesta. Kniha má připomenout odkaz Jana Husa i mladým lidem, a to formou, která je pro ně přijatelná. Příběh dokreslují ilustrace Lukáše Fibricha a parafráze skutečných výroků historických postav. Historické souvislosti objasňují vysvětlivky odborného poradce publikace Richarda Vlasáka. 208 stran, cena 152 korun Uwe Hauser: Jan Hus – Pravda vítězí Šest set let po upálení Jana Husa na kostnické hranici vydala Českobratrská církev evangelická publikaci německého autora Uwe Hausera s názvem Jan Hus – Pravda vítězí. Autor rozehrává příběh kazatele v historických souvislostech. Do češtiny dílo přeložil Tomáš Koptík. Uwe Hauser přibližuje nejen Husův život a dílo, ale i kontext doby a společenské změny, které se tehdy odehrávaly. Popisuje například důsledky morové epidemie v Evropě v polovině 14. století pro církev nebo přibližuje myšlenky vůdce reformního hnutí v Anglii Johna Wyclifa, na něž Hus částečně navazoval. Vysvětluje okolnosti velkého schizmatu a zmiňuje nepokoje na pražské univerzitě. Obsáhlé jsou informace o Kostnickém koncilu, formování husitských skupin a o snaze církve potlačit reformní hnutí v Čechách. 56 stran, cena 100 korun Orte der Reformation – Prag und Tschechien Jednu z nejpozoruhodnějších epoch české historie představuje publikace Orte der Reformation – Prag und Tschechien (Místa reformace – Praha a české země), která vychází při příležitosti 600. výročí mučednické smrti mistra Jana Husa. Provází čtenáře Prahou a dalšími místy v České republice a zastavuje se na těch, která jsou spojena s českou reformací. Přibližuje osud Betlémské kaple, Týnského chrámu, kláštera benediktinek na Bílé Hoře, zastavuje se v Táboře, Kunvaldu či Kralicích. Na každém místě se autor většiny textů Kilian Kirchgeßner sešel s odborníkem, s nímž diskutoval. Kniha se věnuje i postavě Jana Husa a husitským válkám, nebo největší protestantské církvi v České republice, Českobratrské církvi evangelické. Publikace zatím existuje pouze v němčině, české vydání je v plánu. 80 stran, cena 270 korun Provázky víry / Jubilejní postila 2015 (ed. Joel Ruml a Ondřej Macek) Povzbudit ke čtení bible a nabídnout kázání pro celý církevní rok se pokouší kniha Provázky víry / Jubilejní postila 2015. K 600. výročí upálení mistra Jana Husa ji připravili synodní senior Českobratrské církve evangelické Joel Ruml a farář v Nosislavi Ondřej Macek. Svými texty přispělo do publikace téměř šedesát dalších kazatelů či ordinovaných presbyterů. Ilustracemi texty doplnila Petra Jarmila Fischerová. Jubilejní postila 2015 navazuje na tu vydanou před sto lety. Je pokusem znovu vydat svědectví, jak se v naší době pokoušíme otvírat Písmo a tím i dveře ke Slovu, které je život. 431 stran, cena 280 korun Na každý den s mistrem Janem Husem (uspořádal Joel Ruml) Tým autorů předkládá nejen evangelické veřejnosti pokus o aktualizaci Husova odkazu, ať je to výběrem autentických Husových citátů, nebo drobnými reflexemi. Každý den v roce se tak čtenáři mohou setkávat s dílem tohoto mistra, přečíst si část jeho díla, krátké zamyšlení a modlitbu. 238 stran, zdarma k rozebrání Mistr Jan Hus 1415 – 2015 (luštění a omalovánky, Anna Radová; Kateřina Bartošová, Mira Poloprutská) 20 stran, cena 13 korun Blahoslav 2015 (tradiční kalendář Církve československé husitské s příspěvky reflektujícími osobnost M. J. Husa, připravila plzeňská diecéze). Letošní vydání přináší kromě přehledu církevního roku teologické a literární příspěvky členů CČSH především na husovské téma (např. patriarchy dr. T. Butty, prof. Z. Kučery, F. M. Štojdla, D. Tonzara, P. Pechance, R. Göbela, J. J. Dovaly, O. Nytrové, M. Jindry, P. Pánka, L. Bujny aj.) i příspěvky např. D. Hejbala, J. Rumla, E. Koháka, V. Cílka aj. 154 stran, cena 70 korun Mistr Jan Hus v proměnách času a jeho poselství víry dnešku (ed. Zdeněk Kučera a Tomáš Butta) Publikace připravená v předstihu k 600. výročí Husovy smrti přináší řadu příspěvků členěných do následujících kapitol: život a dílo Jana Husa, Husovo myšlení v teologické reflexi, Hus v proměnách času, pohledy historiků a Husovo poselství víry pro dnešek. 327 stran, cena 150 korun Zastavení s mistrem Janem Husem (biskupský sbor CČSH, foto Filip Štojdl) Útlá knížka s atraktivní grafikou i meditativními fotografiemi je sestavena z vybraných výroků a myšlenek mistra Jana Husa. Z jeho spisů a listů je vyhledali biskupové Církve československé husitské. Husovy texty jsou určeny pro chvíle zastavení a ztišení, k soustředěnému promýšlení, k rozjímání a duchovnímu povzbuzení. 46 stran, cena 23 korun CD Mistr Jan Hus (scénické oratorium, 2015) Autorem hudby a textů na motivy Husových kázání a jeho korespondence je Richard Pachman. Texty jsou napsány po studiu 15 knih o této historické osobnosti s inspirací v Husově korespondenci z knihy Sto dopisů Jana z Husi. Představení obsahuje kromě původní Pachmanovy tvorby tři středověké duchovní písně. U dvou z nich je spoluautorem textů sám Hus. Cena 250 korun Jana Krajčiříková, Jana Wienerová: Dopisy z Kostnice Knížka je určena dětem školního věku. Je psána formou dopisů, které píše Jan Hus z Kostnice svému žáku Martinovi. Tyto dopisy se prolínají s Husovými vzpomínkami na uplynulý život – od dětství až po jeho uvěznění v Kostnici. Kniha tak přístupnou formou dětem přibližuje hlavní události Husova života, jeho učení a dílo. Autorkou textu je Jana Kračiříková, kniha je doplněna krásnými barevnými ilustracemi Jany Wienerové. 71 stran, cena 99 korun Tomáš Butta: Seznámení s mistrem Janem Knížka patriarchy Církve československé husitské Tomáše Butty seznamuje s Husovou životní cestou, mimo jiné jeho kazatelskou činností, s Husem učitelem, teologem i reformátorem, stejně jako autorem duchovních písní. Především ale s Husem – pastýřem. Obrazová část díla seznamuje i s méně známou utrakvistickou ikonografií. Publikace je cenným příspěvkem, sloužícím k oživení historické paměti i k prohlubování křesťanské víry v čase 600. výročí Husovy smrti. 88 stran, cena 36 korun Aleš Mrázek: Jan Hus Pokud máte rádi komiksy, určitě si přečtěte historický komiks od Aleše Mrázka Jan Hus. Tento autor již dříve komiksovou formou ztvárnil historické události spojené s Cyrilem a Metodějem (dílo je nazváno mezi modlou a křížem), nyní se věnoval osobě reformátora Jana Husa. Jak sám píše v úvodu, během práce na komiksu si uvědomil, že jej s Husem nespojuje jen hra v šachy, ale především víra v Ježíše Krista. Autorovi se podařilo dramatické události Husova života vykreslit a popsat tak strhujícím způsobem, že knížku přečtete doslova jedním dechem. 85 stran, cena 90 korun Martin Chadima: Mistr Jan Hus - člověk, teolog, mučedník Publikace teologa Martina Chadimy je určena široké veřejnosti přemýšlivých čtenářů. Snaží se vystihnout život a učení výjimečného muže, který se stal v době měnícího se paradigmatu mravním imperativem budoucího jednání mnohých, kteří vnímali jedinečnost českého národa a přisuzovali mu, ne vždy oprávněně, atributy až mystické. 247 stran, cena 199 korun


Ruku nahoru, pokud jste v mládí pařili Q*berta! No, čekal jsem vás teda trochu víc, ale i tak - že to byla povedená pařba? Vzdálenou asociací jsem si při psaní o hře Joust zavzpomínal u svého domácího arcade automatu právě na Q*berta, protože mají jedno společné. Hra je natolik unikátní a dostatečná, že se nedočkala mnoha klonů ani veleúspěšných pokračování, no přesto nechybí v jakémkoliv seznamu TOP her z osmdesátých let. Taková je to vařba, přátelé! Grafika Na rok 1982 překvapí, že úvodní obrazovka není temně černá, nýbrž modrá. Hra také hned v úvodu - ještě před vhozením mince - stručně vysvětlí pravidla hry a hráč je v podstatě ihned lákán na netradiční barevnost grafiky a rozmanitost nepřátel. Styl grafiky mi evokuje rané pokusy o virtuální realitu (zejména nápis LEVEL 1 při startu má netradiční font) - i když je všechno samozřejmě ve formě 2D spritů, díky jednoduché barevné paletě mám pocit skoro vektorů. Bylo by zajímavé hrát hru s 3D brýlemi nebo s helmou. Samotný level se pak ale rozkládá vždy jen na jedn 1000 , nescrollovací obrazovce. Díky tomu se grafika již po pár úrovních okouká a jediným rozptýlením jsou pak nové varianty nepřátel. Zvuk Základní zvuk skákání je na svou dobu docela originálně zkomponovaný, ale krom něj se ozývají také unikátní zvuky nepřátel, čili poslechový stereotyp nehrozí. Ucho hráče je navíc rozptýleno i několika krátkými hudebními motivy. Přijde mi, že zvukový čip v automatu umí dělat takové kreace, které bych na tu dobu nečekal. Jednoznačně palec nahoru, i přes celkovou primitivnost. Hratelnost Vzdáleně mi hra připomíná Pac Mana, protože je cílem přebarvit všechny plošinky na pyramidě a u toho vás honí nepřátelé s jednoduchou umělou inteligencí. Ve skutečnosti je ale rozmanitost hry skutečně překvapivá, protože v každém levelu se trochu mění pravidla (nutnost skočit na každou plošinku nejméně dvakrát, nutnost skočit lichý početkrát...), na pyramidě se obměňují typy nepřátel (a sem tam se objeví i mrazič času) a strategii také výrazně formují záchranné plošinky podél pyramidy. Hra tedy zpočátku skutečně evokuje přebastleného Pac Mana, ale už po půl hodině hraní na to zapomenete a začnete Q*berta velebit, jako plnohodnotnou postavu a hru. Obtížnost Q*bert se hraje čtyřsměrným joystickem, který je ale pootočený o 45°, což je první věc, na kterou je nutné si zvyknout. Dohrát první level není nijak zvlášť těžké, naučit se principy je zdánlivě hračka. Ale už v druhém levelu přituhuje a třetí jsem popravdě nedal ani za zlaté prase. Namasterovat tento titul zřejmě jde - matematika hry je transparentní a element náhody téměř neexistuje. Ale dobrou hodinu vztekání mi teda hra rozhodně dala. Atmosféra Není sporu - Q*bert charakterizuje osmdesátá léta v kompaktní podobě. Hra má spád, má styl, dobře vypadá a dobře zvučí. Je originální svým zpracováním a zároveň p 1000 ovědomá svou prostotou. Má v sobě řádnou porci výzvy a nutí hráče korigovat pohyb se sledování mnoha objektů na obrazovce naráz. Nepamatuji si žádnou jinou hru, která by s pouhým jedním joystickem docílila tak komplexní hratelnosti. K této hře se člověk chce vracet i v roce 2017. Závěr Q*bert se dočkal mnoha portů, ale pro svou specifičnost byly tyto porty obvykle druhořadé. Dokonce jsme se dočkali i pokračování hry pro GameBoy, SNES a pak celé řady remaků pro moderní platformy, na kterých si ho zahrajete i dneska velice pohodlně. Pokud hledáte hru, která je neotřelá, rychlá a náročná, je Q*bert vynikající volbou. Hodnotím 716/M.


Nejlepší nabídky: King Suites Downtown Vancouver – Vancouver | Hotels.com King Suites Downtown Vancouver, Vancouver, Britská Kolumbie, KanadaDestinace Hotel s hodnocením 3,5 hvězdičky nabízí fitness centrum s nepřetržitým provozem. Nedaleko se nachází Náměstí Robson Square. Loftový byt typu Deluxe, 1 ložnice, lednička a mikrovlnná trouba, výhled na město - Hlavní fotografie. Obrázek 1 z 20. 1 / 20Loftový byt typu Deluxe, 1 ložnice, lednička a mikrovlnná trouba, výhled na město - Hlavní fotografie Loftový byt typu Deluxe, 1 ložnice, lednička a mikrovlnná trouba, výhled na město Turistický poplatek: 5.50 CAD za ubytovací jednotku za noc Umožňuje King Suites Downtown Vancouver zrušení rezervace s vrácením celé zaplacené částky? Ano, King Suites Downtown Vancouver nabízí na našem webu pokoje s vratnými cenami v plné výši. Tyto rezervace lze zrušit až do termínu několika dnů před začátkem pobytu. Nezapomeňte si vždy prostudovat přesné storno podmínky, které si stanovilo každé ubytovací zařízení. Nabízí King Suites Downtown Vancouver možnost parkování v areálu? King Suites Downtown Vancouver bohužel nedisponuje parkovacími místy v areálu. Umožňuje King Suites Downtown Vancouver pobyt s domácím mazlíčkem? Kdy mohou hosté přicestovat do zařízení King Suites Downtown Vancouver a odcestovat z něj? Jsou v zařízení King Suites Downtown Vancouver nebo v okolí nějaké restaurace? Ano. Z okolních restaurací stojí za zmínku například Cafe Crepe (3 min. pěšky), The Edge (3 min. pěšky) nebo The Refinery (3 min. pěšky). Má King Suites Downtown Vancouver vlastní casino? Jaké aktivity nabízí ubytovací zařízení King Suites Downtown Vancouver a jeho okolí?


source: wikipedia

text: 20. leden je 20. den roku podle gregoriánského kalendáře. Do konce roku zbývá 345 dní (346 v přestupném roce). Svátek slaví Ilona a Sebastian. Události Česko 1548 – Svým reskriptem vydaným v Augsburgu založil Ferdinand I. apelační soud. 1787 – W. A. Mozart poprvé navštívil Prahu a v Nosticově divadle dirigoval reprízu své opery Figarova svatba. 1998 – Prezidentem České republiky byl na dalších pět let zvolen opět Václav Havel. Svět 1265 – Poprvé zasedal první anglický volený parlament (Montfortův parlament). 1649 – V Londýně začal proces s králem Karlem I., zrežírovaný Cromwellem. Byl prohlášen za tyrana, zrádce, vraha, nepřítele národa. I když se Karel I. Stuart před svými soudci celkem úspěšně obhajoval, byl rozdílem jednoho hlasu odsouzen k smrti. 1848 – Král Frederik VII. oznámil zavedení konstituční monarchie v Dánsku. 1940 – Začala Druhá bitva u Taipale (skončila 13. března 1940). 1942 – Nacisté na konferenci ve Wannsee (Berlín) rozhodli, že konečným řešením židovské otázky bude likvidace Židů. 1944 – Rudá armáda dobyla nazpět město Novgorod. 1945 – Maďarsko uzavřelo v Moskvě příměří se spojenci. 1981 – V den uvedení Ronalda Reagana do úřadu prezidenta USA bylo v Teheránu po více než 14 měsících propuštěno 52 amerických rukojmích. 1996 – Na území Palestinské autonomie proběhly volby, byla zvolena Palestinská rada a Jásir Arafat se stal prezidentem. Narození Automatický abecedně řazený seznam viz :Kategorie:Narození 20. ledna Česko 1211 – Sv. Anežka Česká, světice († 6. března 1282) 1292 – Eliška Přemyslovna, královna († 28. září 1330) 1609 – Václav Eusebius Popel z Lobkovic, šlechtic a vojevůdce († 22. dubna 1677) 1757 – Jan Nepomuk Mitrovský, přírodovědec, mecenáš a skladatel († 20. května 1799) 1771 – Antonín Vojtíšek, hudební skladatel († po r. 1820) 1797 – Josef Vlastimil Kamarýt, básník a kněz († 19. března 1833) 1808 – Franz Taschek, rakouský a český právník, velkostatkář a politik († 3. června 1867) 1839 – Karel Tichý, rakouský a český podnikatel a politik († 22. června 1908) 1841 – Eduard Albert, chirurg, překladatel a básník († 26. září 1900) 1851 – František Bareš, pedagog, historik a muzejník († 8. června 1924) 1877 Emil Pollert, operní pěvec († 23. října 1935) Alois Roudnický, kněz a politik († 17. září 1939) 1884 – Karel Marušák, československý politik a politický vězeň († 25. června 1970) 1885 – Vincenc Šťastný, hudební skladatel, klavírista a pedagog († 26. ledna 1971) 1894 – Karel Kotas, architekt († 24. dubna 1973) 1900 – Miloš Jirko, redaktor, básník, knihovník a překladatel († 28. června 1961) 1903 – Jindřich Kocman, děkan velkomeziříčský a arcikněz jihlavský († 14. září 1997) 1910 – Joy Adamsonová, spisovatelka, malířka a ochránkyně zvířat v Africe, původem z Opavy († 3. ledna 1980) 1912 – Jindřich Brok, fotograf († 11. srpna 1995) 1914 – Hans Mrogala, těšínský výtvarník († 22. listopadu 1975) 1919 – Štěpán Lucký, hudební skladatel a pedagog († 5. května 2006) 1922 Miloš Bobocký, basketbalista († 5. března 2016) Václav Kotva, herec († 2. listopadu 2004) 1923 – Ilja Bojanovský, kameraman († 14. února 2009) 1927 – Milan Kubát, ministr elektrotechnického průmyslu ČSSR († 2022) 1928 – Vlasta Fialová, herečka († 13. ledna 1998) 1930 – Egon Bondy, básník a filosof († 9. dubna 2007) 1940 – Jana Brejchová, herečka 1942 – Jan Hrbatý, hokejový reprezentant († 23. července 2019) 1943 – Stanislav Zippe, výtvarník, malíř a sochař 1946 Petr Hannig, zpěvák, skladatel, producent, hudební vydavatel a politik Vladimír Merta, písničkář 1949 – Zdeněk Josef Preclík, český sochař († 21. března 2021) 1950 Petr Ritter, právník, prozaik a scenárista Vladimír Dlouhý, poslanec 1956 – Zdeněk Hanka, lékař a spisovatel 1964 – Luboš Kubík, fotbalista a trenér 1965 – Kamil Střihavka, zpěvák 1976 – Ivana Gottová, produkční, moderátorka, manželka zpěváka Karla Gotta 1975 – Karel Beran, právník 1981 – Martin Škaroupka, hudebník 1985 – Kristýna Kočí, politička Svět 1435 – Jošimasa Ašikaga, japonský šógun († 27. ledna 1490) 1488 – Sebastian Münster, německý učenec († 26. května 1552) 1554 – Sebastián I. Portugalský, portugalský král († 4. srpna 1578) 1562 – Ottavio Rinuccini, italský básník a libretista († 28. března 1621) 1569 – Heribert Rosweyde, nizozemský jezuitský hagiograf († 4. října 1629) 1698 – Ferdinand Julius Troyer z Troyersteinu, biskup olomoucký († 5. února 1758) 1700 – Pavel Doležal, slovenský kněz a jazykovědec († 29. listopadu 1778) 1707 – Frederik Ludvík Hannoverský, britský princ († 20. března 1751) 1716 – Karel III. Španělský zvaný El Político, vévoda z Parmy, král sicilský, král neapolský a král španělský († 14. prosince 1788) 1734 – Charles Alexandre de Calonne, francouzský ministr financí za vlády Ludvíka XVI. († 30. října 1802) 1750 – Luisa Dánská a Norská, dánská princezna († 12. ledna 1831) 1751 – Ferdinand Parmský, parmský vévoda († 9. října 1802) 1782 – Jan Habsbursko-Lotrinský, rakouský arcivévoda a vojevůdce († 11. května 1859) 1801 – Hippolyte Bayard, francouzský fotograf († 14. května 1887) 1823 – Imre Madách, maďarský spisovatel († 5. říjen 1864) 1832 – Alfred Desmasures, francouzský novinář, spisovatel a historik († 20. května 1893) 1855 – Ernest Chausson, francouzský skladatel († 10. června 1899) 1861 – Alban Schachleiter, německý duchovní, opat Emauzského kláštera († 20. června 1937) 1865 Fridrich Waldecko-Pyrmontský, poslední waldecko-pyrmontský kníže († 26. května 1946) Yvette Guilbertová, francouzská zpěvačka a herečka († 4. února 1944) 1870 – Guillaume Lekeu, belgický hudební skladatel († 21. ledna 1894) 1873 – Johannes Vilhelm Jensen, dánský spisovatel († 25. listopadu 1950) 1877 Jean Lhermitte, francouzský neurolog a neuropsychiatr († 24. ledna 1959) Karl Hans Lody, německý špion († 6. listopadu 1914) 1895 – Desiderius Hampel, rakouský důstojník († 11. ledna 1981) 1896 – Charles E. Brown, britský letecký fotograf († 9. října 1982) 1906 – Aristoteles Onassis, řecký podnikatel, manžel Jacqueline Kennedyové († 15. března 1975) 1907 Manfred von Ardenne, německý fyzik († 26. května 1997) Maurice Couve de Murville, premiér Francie († 24. prosince 1999) 1910 – Joy Adamsonová, spisovatelka, malířka a ochránkyně zvířat († 3. ledna 1980) 1911 – Alfredo Foni, italský fotbalista († 28. ledna 1985) 1914 – Oscar Collazo, pachatel atentátu na prezidenta Trumana († 21. února 1994) 1915 – C. W. Ceram, německý novinář a spisovatel († 12. dubna 1972) 1920 Federico Fellini, italský filmový režisér a scenárista († 31. října 1993) Hildegard Lächertová, německá dozorkyně v koncentračních táborech († 1995) DeForest Kelley, americký herec († 11. června 1999) 1921 – Telmo Zarra, španělský fotbalista († 23. února 2006) 1922 Ed Westcott, americký fotograf († 29. března 2019) Otto Smik, slovenský pilot v RAF († 28. listopadu 1944) 1926 Patricia Nealová, americká herečka († 8. srpna 2010) David Tudor, americký klavírista a hudební skladatel († 13. srpna 1996) 1927 – Štefan Nosáľ, slovenský choreograf a režisér († 22. července 2017) 1929 – Jimmy Cobb, americký jazzový bubeník († 24. května 2020) 1930 Buzz Aldrin, americký vojenský pilot a astronaut Lothar Wolleh, německý fotograf († 28. září 1979) 1931 – David Morris Lee, americký fyzik Nobelova cena za fyziku 1996 1933 – Don Thompson, britský olympijský vítěz na 50 km chůze († 4. října 2006) 1934 – Tom Baker, anglický herec 1935 – Alexandr Vladimirovič Meň, ruský pravoslavný kněz, filosof a spisovatel († 9. září 1990) 1940 – Stanislav Rakús, slovenský prozaik a literární vědec 1942 – David Rimmer, kanadský experimentální režisér 1943 – Armando Guebuza, prezident Mosambické republiky 1944 Margaret Avery, americká herečka a zpěvačka Nancy Chodorowová, americká feministka, teoretička genderu a psychoanalýzy 1946 – David Lynch, americký filmový scenárista a režisér 1948 Jerry Lynn Ross, důstojník letectva a americký kosmonaut Natan Šaransky, sovětský disident a izraelský politik 1949 – Göran Persson, premiér Švédska 1951 – Ian Hill, anglický heavymetalový hudebník 1952 Petru Cimpoeșu, rumunský spisovatel Paul Stanley, americký kytarista a zpěvák ze skupiny KISS 1954 – Ray Weston, skotský bubeník 1956 – Bill Maher, americký stand-up komik, herec 1958 – Lorenzo Lamas, americký herec a moderátor 1959 – Robert Anthony Salvatore, americký spisovatel 1960 Ján Figeľ, slovenský politik Scott Thunes, americký rockový baskytarista Will Wright, americký počítačový designér 1964 – Željko Komšić, bosensko-chorvatský politik 1965 Greg Kriesel, americký baskytarista Sophie, hraběnka z Wessexu, manželka britského prince Edwarda 1966 – Tracii Guns, americký kytarista 1969 – Nicky Wire, velšský baskytarista a zpěvák 1970 – Branka Katić, srbská herečka 1971 – Derrick Green, americký zpěvák (Sepultura) 1972 Oscar Dronjak, švédský kytarista Ljudmila Galkinová, ruská atletka 1973 – Mathilde Belgická, belgická královna jako manželka Filipa I. 1975 – Norberto Fontana, argentinský automobilový závodník 1978 – Omar Sy, francouzský herec 1979 Rob Bourdon, americký hudebník, bubeník skupiny Linkin Park Will Young, britský zpěvák a herec 1981 – Owen Hargreaves, anglický fotbalista 1983 – Germaine Mason, britský atlet 1990 – Adama Sawadogo, fotbalový brankář a reprezentant Burkiny Faso 1991 – Polona Hercogová, slovinská tenistka 2001 – Laura Lammer, rakouská sportovní lezkyně Úmrtí Automatický abecedně řazený seznam viz :Kategorie:Úmrtí 20. ledna Česko 1503 – Ludmila z Poděbrad, dcera Jiřího z Poděbrad a jeho manželky Johany z Rožmitálu (* 16. října 1456) 1612 – Rudolf II., římský císař, král český a uherský (* 18. července 1552) 1798 – Karel Josef Biener z Bienenberka, topograf a archeolog (* 4. listopadu 1731) 1816 – Johann Nepomuk Grün, opat strahovského kláštera (* 12. listopadu 1751) 1819 – Maria Tadeáš Trauttmansdorff, biskup královéhradecký a arcibiskup olomoucký (* 28. května 1761) 1889 – František Fáček, politik, publicista a právník (* 1826) 1910 – František Xaver Franc, zahradník, amatérský archeolog (* 3. prosince 1838) 1922 – Ján Kliešek, politik (* 12. listopadu 1866) 1928 – Jarmila Horáková, herečka (* 7. března 1904) 1930 – Franz Clam-Gallas, šlechtic (* 26. července 1854) 1931 – Josef Gross, biskup litoměřický (* 10. října 1866) 1941 – Jano Köhler, akademický malíř (* 9. února 1873) 1946 – Engelbert Šubert, politik (* 25. září 1879) 1950 – Emil Peters, inženýr a politik (* 24. září 1864) 1961 – Jaroslav Řehulka, právník, spisovatel a katolický politik (* 31. prosince 1886) 1964 – Jan Rychlík, swingový skladatel (* 27. dubna 1916) 1972 – Josef Dobiáš, historik a klasický filolog (* 26. září 1888) 1977 – Robert Piesen, malíř (* 11. srpna 1921) 1978 – Bohuslav Brouk, psychoanalytik, spisovatel, básník, publicista (* 19. listopadu 1912) 1979 Josef Dyr, chemik, rektor VŠCHT (* 7. ledna 1904) Adolf Šelmec, československý politik slovenské národnosti (* 25. září 1881) 1984 – Bohumil Menšík, voják a příslušník operace Destroyer (* 11. listopadu 1927) 1985 – Karel Souček, česko-kanadský profesionální kaskadér (* 19. dubna 1947) 1990 – Miloslav Ištvan, hudební skladatel (* 2. září 1928) 1991 – Ludvika Smrčková, sklářská výtvarnice, grafička a malířka (* 24. února 1903) 2002 – Jiří Hlaváček, mykolog (* 30. srpna 1927) 2009 – Přemysl Janíček, malíř a grafik (* 28. dubna 1925) 2012 Jiří Raška, olympijský vítěz ve skocích na lyžích (* 4. února 1941) Eli Urbanová, učitelka a esperantská básnířka (* 8. února 1922) 2014 – Milan Schulz, dramatik, dramaturg a novinář (* 6. dubna 1930) 2015 – Marie Pilátová, herečka, představitelka Konopnice v Troškově trilogii Slunce, seno... (* 14. května 1921) 2019 – Sylva Lacinová, sochařka (* 6. března 1923) 2020 – Jaroslav Kubera, politik (* 16. února 1947) 2021 – Jan Werner, stavební inženýr a esperantista (* 5. února 1933). 2022 - Jiří Plachý, herec (* 23. září 1946) Svět 250 – Svatý Fabián, papež 882 – Ludvík III. Mladý, východofranský král (* 835) 1191 – Fridrich V. Švábský, švábský vévoda (* 16. dubna 1167) 1256 – Renaud de Vichiers, velmistr řádu templářů 1270 – Eusebius z Ostřihomi, uherský kněz, blahoslavený (* ? 1200) 1343 – Robert I. Neapolský, neapolský král (* 1277) 1479 – Jan II. Aragonský, španělský vládce (* 29. června 1397 nebo 1398) 1515 – Juan Diaz de Solís, portugalský mořeplavec, objevitel a kartograf (* 1470) 1666 – Anna Rakouská, francouzská královna a regentka (* 22. září 1601) 1722 – Charles Montagu, 1. vévoda z Manchesteru, britský diplomat a šlechtic (* 1660) 1745 – Karel VII. Bavorský, císař Svaté říše římské (* 6. srpna 1697) 1753 – Anna Marie z Lichtenštejna, kněžna z Lichtenštejna (* 11. září 1699) 1774 – Florian Leopold Gassmann, rakouský hudební skladatel, kapelník a varhaník (* 4. května 1729) 1813 – Christoph Martin Wieland, německý spisovatel, překladatel a vydavatel (* 5. září 1733) 1819 Maria Tadeáš Trauttmansdorff, katolický biskup a kardinál (* 28. května 1761) Karel IV. Španělský, španělský král z rodu Bourbonů (* 11. listopadu 1748) 1841 – Jørgen Jørgensen, dánský korzár (* 7. dubna 1780) 1848 – Kristián VIII., dánský král (* 18. září 1786) 1850 – Lorenzo Bartolini, italský neoklasicistní sochař (* 7. ledna 1777) 1853 – Melchior von Diepenbrock, německý kardinál (* 6. ledna 1798) 1855 – Adelheid Rakouská, královna Sardinie (* 3. června 1822) 1859 Josip Jelačić, chorvatský generál a bán (* 16. října 1801) Bettina von Arnim, německá spisovatelka (* 4. dubna 1785) 1875 – Jean-François Millet, francouzský malíř (* 4. října 1814) 1877 – Evžen Württemberský, člen württemberského panovnického domu (* 20. srpna 1846) 1887 – Adam Gifford, skotský soudce (* 29. února 1820) 1891 – Kalākaua, král Havajských ostrovů (* 16. listopadu 1836) 1900 – John Ruskin, anglický spisovatel a sociální reformátor (* 8. února 1819) 1901 – Zénobe Gramme, belgický vynálezce (* 4. dubna 1826) 1913 – Karl Wittgenstein, vládce rakouského ocelářského průmyslu (* 8. dubna 1847) 1914 – Harry Rosenbusch, německý geolog (* 24. června 1836) 1917 – Avšalom Feinberg, zakladatelů izraelské špionážní sítě Nili (* 23. října 1889) 1936 – Jiří V., britský král (* 3. června 1865) 1943 Elisabeth Otilie Ehlen, německá malířka (* 12. srpna 1862) Max Wladimir von Beck, předlitavský státní úředník a politik (* 6. září 1854) 1957 – James Connolly, americký atlet a spisovatel (* 28. října 1868) 1962 – Robinson Jeffers, americký básník (* 10. ledna 1887) 1971 – Gilbert M. Anderson, americký filmový herec, režisér, scenárista a producent (* 21. března 1880) 1983 – Garrincha, brazilský fotbalista (* 23. října 1933) 1984 – Johnny Weissmüller, americký plavec a filmový herec (* 2. června 1904) 1989 – Józef Cyrankiewicz, polský komunistický politik, předseda vlády (* 23. dubna 1911) 1990 Barbara Stanwycková, americká herečka (* 16. července 1907) Naruhiko Higašikuni, první premiér Japonska po druhé světové válce (* 3. prosince 1887) 1991 – Stan Szelest, americký hudebník (* 11. února 1943) 1993 – Audrey Hepburnová, americká herečka (* 4. května 1929) 1994 Ľubor Kresák, slovenský astronom (* 23. srpna 1927) Matt Busby, skotský fotbalový hráč a trenér (* 29. května 1909) 1996 – Gerry Mulligan, americký jazzový hudebník a skladatel (* 6. dubna 1927) 1997 – Albín Brunovský, slovenský malíř, grafik a ilustrátor (* 25. prosince 1935) 2002 – Kornel Smržík, slovenský pedagog, básník, výtvarník a politik (* 9. června 1939) 2004 – Guinn Smith, americký olympijský vítěz ve skoku o tyči (* 2. května 1920) 2005 – Jan Nowak-Jeziorański, polský novinář (* 15. května 1913) 2007 Ivo Maroević, chorvatský muzeolog a historik umění (* 1. října 1937) Anatol Rapoport, americký matematik, psycholog a sociolog (* 22. května 1911) 2009 Stéphanos II. Ghattas, koptský katolický kardinál (* 16. ledna 1920) David Newman, americký saxofonista (* 24. února 1933) 2011 Ladislav Ťažký, slovenský spisovatel-prozaik, publicista, dramatik, scenárista (* 1924) Vladimír Kompánek, slovenský sochař a malíř (* 28. října 1927) 2012 Etta Jamesová, americká rhythm and bluesová zpěvačka (* 25. ledna 1938) Larry Butler, americký hudebník, hudební producent a skladatel (* 26. března 1942) John Levy, americký jazzový kontrabasista (* 11. dubna 1912) Viliam Malík, slovenský fotograf (* 21. listopadu 1912) 2013 – Pavlos Matesis, řecký spisovatel a překladatel (* 12. ledna 1933) 2015 – Edgar Froese, německý hudebník (* 6. června 1944) 2020 – Wolfgang J. Fuchs, německý autor literatury faktu a komiksů, překladatel, novinář (* 16. září 1945) 2021 – Mira Furlanová, chorvatská herečka (* (7. září 1955) 2022 – Meat Loaf, americký zpěvák a herec (* 27. září 1947) Svátky Česko Ilona Sebastian Šebestián Pranostiky Česko O svatém Fabiánu a Šebestiánu zalézá zima za nehty i otužilému cikánu. Svatý Fabián – zimy pán. Fabiánské mrazy málokdy schází. Fabiánská zima pálí. Na svatého Šebestiána se musí někdo utopit, nebo zmrznout. Nezmrzne-li cikán do Fabiána a Šebestiána, potom už nezmrzne. Fabiánské zimy se i cikán bojá. Na svatého Fabiána a Šebestiána stromům opět míza dána. Po svatém Fabiáně pro polevu stojí sáně. O svatém Fabiánu bez kožichu ani ránu. Na svatého Fabiána cesta zvoní pod nohama. Externí odkazy Lednové dny


Zpráva "Na zámku soutěžili mladí přírodovědci ve znalostech lesa" | Muzeum regionu Valašsko Na zámku soutěžili mladí přírodovědci ve znalostech lesa Dne 22. a 30. listopadu 2018 se vsetínský zámek naplnil téměř 200 žáky ze 20 škol, kteří v týmech soutěžili ve znalostech prověřovali své znalosti o lese a živou v něm. Dne 22. a 30. listopadu 2018 se vsetínský zámek naplnil téměř 200 žáky ze 20 škol, kteří v týmech soutěžili ve znalostech prověřovali své znalosti o lese a živou v něm. Soutěž je určena nejen pro žáky 1. a 2. stupňů ZŠ. „Na programu byla úvodní motivační přednáška, kde se žáci dozvěděli o mimo jiné i o současném stavu našich lesů. Následoval písemný test a praktické úkoly v prostorách zámku i zámecké věže. Žáci poznávali stopy i hlasy zvěře a samozřejmě určovali lesní živočichy a rostliny“, uvedl hlavní pořadatel soutěže Mgr. Jan Husák. Informace z motivační přednášky a vlastní znalosti se účastníkům soutěže hodily v soutěžním testu plném doplňovaček a kvízů. Při plnění testových i praktických otázek bylo také důležité, aby týmy spolupracovaly a dobře si úkoly rozdělily. Po přestávce se soutěžící dozvěděli správné odpovědí. Soutěž byla zakončena slavnostním vyhlášením vítězů a udílením diplomů a cen. V kategorii 1. stupeň ZŠ se na prvním místě umístilo družstvo Koumáci ze ZŠ Vidče, druhé místo vybojovalo družstvo ze ZŠ Salvátor a na třetím místě se umístili Ježci ze ZŠ Neubuz. V kategorii 2. stupně ZŠ na prvním místě zazářilo družstvo Starojičané ze ZŠ Starý Jičín, tým Palouček ze ZŠ Loučka obsadilo druhou vítěznou pozici a na třetím místě se umístil tým Ursusi ze ZŠ Videčská, Rožnov pod Radhoštěm. Velké poděkování patří všem, kdo se na akci podíleli, pomáhali při ní a také ji podpořili. Za ceny děkujeme Týdeníku Jalovec, s.p. Lesy ČR a samozřejmě Muzeu regionu Valašsko, p. o. Děkujeme také paním učitelkám za pomoc při organizaci, za přípravu dětí na soutěž a samozřejmě také samotným soutěžícím za nadšení, s jakým se do soutěžního klání pustili. Milí mladí znalci přírody, na dalším kole soutěže Jaloveček nashledanou!


source: CulturaX

text: Mikroregion Rožnovsko - Tiskové zprávy - Tisková zpráva č. 002/2020 ze dne 2. 3. 2020 Mikroregion Rožnovsko má rekordní rozpočet 12,7 milionu korun. Z dotací přijdou nejméně 3 miliony. Spolupráce celkem sedmi obcí a dvou měst bude i v roce 2020 založena na společných aktivitách v mnoha oblastech. "Čeká nás druhý ročník Valašského letňáku – tedy putovního letního kina, společně se podílíme na úpravě běžeckých tras a již popáté budeme společně rozdělovat dotace v sociální oblasti. Mikroregion společně vlastní také sociální firmu Psí útulek Rožnovsko, která zaměstnává osoby znevýhodněné na trhu práce a zároveň zajišťuje službu potřebnou – tedy samotný útulek pro psy a kočky"," představuje výhled pro rok 2020 Jan Kučera, předseda Sdružení Mikroregion Rožnovsko. Na zmíněné aktivity a společné projekty má mikroregion schválený rekordní rozpočet s výdaji ve výši 12,7 milionu korun. "Tři miliony z toho tvoří dotace z různých zdrojů. Kromě příjmů ve formě dotací si mikroregion vydělává také hospodářskou činností a společně s dalšími příjmy to dělá až půl milionu korun," říká předseda mikroregionu Jan Kučera. V plánu na rok 2020 je čerpání zdrojů z různých dotačních programů. "Budeme chtít získat dotace na lepší plánování sociálních služeb nebo na vzdělávání a rozvoj kompetencí starostů i zaměstnanců obecních a městských úřadů v rámci mikroregionu," prozradila tajemnice mikroregionu Petra Kafková. Sdružení Mikroregion Rožnovsko, které zaměstnává dva pracovníky, je dobrovolným svazkem obcí sdružujícím celkem 9 obcí regionu – Rožnov pod Radhoštěm, Dolní Bečvu, Prostřední Bečvu, Horní Bečvu, Hutisko-Solanec, Vigantice, Valašskou Bystřici, Vidče a Zubří. Informace z mikroregionu najdete na webu www.roznovsko.cz.


rssMonitor.cz - Články - Pavol Krúpa manipuloval výběrové řízení České exportní banky Pavol Krúpa manipuloval výběrové řízení České exportní banky Praha 2. října (PROTEXT) – Pavol Krúpa z firmy Arca Capital manipuloval výběrové řízení České exportní banky. Pavol Krúpa z firmy Arca Capital několikrát firmu KVV Group kontaktoval, a to prostřednictvím telefonátů a SMS zpráv, adresovaných panu Valerijovi Krishtalovi, který je akcionářem firmy KVV Group LLC. Ve svých telefonátech a SMS zprávách Pavol Krúpa přiznal, že společnost Arca Capital podala nabídku na odkoupení problematického dluhu České exportní banky za firmou Slovakia Steel Mills v zastoupení pana Maria Hoffmana. Pavol Krúpa také navrhnul oběma akcionářům firmy KVV Group, aby se v Praze sešli s firmou J&T za účelem dohodnutí schématu/způsobu zmanipulování veřejného výběrového řízení České exportní banky. Firma KVV Group má nahrané všechny telefonáty a uložené všechny SMS zprávy a je připravena je jako důkaz poskytnout generálnímu prokurátorovi České republiky. Společnost KVV Group považuje Pavola Krúpu a Mario Hoffmana za podvodníky, na které by měl generální prokurátor České republiky okamžitě podat trestní oznámení a zahájit vyšetřování ve věci mimořádně závažné hospodářské trestní činnosti podvodu a krádeže. Pan Mario Hoffman od samého začátku systematicky plánoval podvést a okrást Českou exportní banku o 168 miliónů EUR (4,6 miliardy Kč). Firma KVV Group nerozumí tomu, jak mohou finanční skupiny jako například firma Arca Capital, Istrokapital a J&T, za kterými stojí Pavol Krúpa a Mario Hoffman, kteří podvedli Českou exportní bankou a ukradli z ní 168 miliónů EUR, být vůbec připuštěny k účasti ve veřejných výběrových řízení České exportní banky, které se týkají zpětného odkoupení této problematické pohledávky? Firma KVV Group podala ve 2. kole veřejného výběrového řízení České exportní banky nejvyšší nabídku, ve výši 75 miliónů EUR (více než 2 miliardy Kč). Firma KVV Group má v Západní Ukrajině k dispozici dostatek šrotu k tomu, aby pro ocelárnu Slovakia Steel Mills na Východním Slovensku zajistila dostatek základní suroviny. Firma KVV Group je připravena spolupracovat na restrukturalizaci firmy Slovakia Steel Mills s Českou exportní bankou, jako strategickým partnerem. Firma KVV Group může okamžitě investovat dalších 20 miliónů EUR (0,5 miliardy Kč) do společnosti Slovakia Steel Mills tak, aby se z 500 pracovních míst, nad kterými díky panu Mariovi Hoffmanovi momentálně visí otazník, staly dlouhodobě stabilní pracovní místa. KVV Group LLC +380997216992


source: fineweb

text: Servis Servisní činnost ve firmě zajišťuje 12 dobře vyškolených servisních techniků. Středisko servisu má dostatečné odborné a technické zázemí k provádění montáží zařízení a jejich údržby a patří mezi největší v rámci ČR. Vlastní sklad náhradních dílů zaručuje velmi rychlý servis na veškeré gastrozařízení. Běžné opravy provádíme přímo u zákazníka, větší v naší servisní dílně včetně odvozu a dovozu spotřebiče na dílenskou opravu. Záruční servis na veškeré zařízení poskytujeme do 24 hod, Pozáruční servis dle naléhavosti případu. Servis je zajištěn rovněž ve svátky a ve dnech pracovního volna. Budeme rádi, pokud se přesvědčíte o kvalitách našeho servisu a svěříte mu Vaše zařízení.


text: Levandulové paličky | ...to,co mě baví 17. července 2015 v 21:29 | Blanka | ze zahrádky Ten kdo má zahrádku,určitě na ní má i nějaký ten levandulový keř. Je to ideální kytka třeba k nám na jih...líbí se jí na sluníčku,nevyžaduje tolik vody,jako jiné trvalky,má ráda propustnou půdu... Každý rok nějaký ten keříček na zahrádku vysadím. I ten letošní už si lebedí v záhonku a dokonce už i kvete. Nikdy nestříhám všechny květy najednou. Levanduli sklízím postupně a vždycky nechám pár klásků na ozdobu ale i pro včelky,které taky neodolají té vůni. Protože levandule u nás začala postupně kvést už od půlky června, většina sklizně se buď suší,nebo už je usušená. Co s levandulí ? Jak ji využít ? Co z ní vyrobit ? Co třeba levandulové paličky do šuplíčků s prádlem,do skříní,na ozdobu... 1 Dagmar | E-mail | 17. července 2015 v 22:14 | Reagovat Blani,levandulové paličky jsou kouzelné.Nevím ale,jak na ně.Mohu poprosit o návod? moc děkuji Dáša 2 Jarmila* | Web | 17. července 2015 v 22:26 | Reagovat Blani, levandulové paličky máš nádherné. Mám mezi prádlem pytlíčky s levandulí. Krásně voní - prádlo i levandule. Bohužel tuto obyčejnou nemám. Mám tzv. francouzskou a z té se paličky nedají dělat a ani tolik nevoní. 3 Máří Kosáček | E-mail | Web | 17. července 2015 v 22:45 | Reagovat Levandule je úžasná květinka, voní a voní 4 Dana | E-mail | 17. července 2015 v 22:59 | Reagovat Levanduli mám moc ráda, mám jí několik už pořádně vzrostlých keřů.Přiznám se, že ji nijak nevyužívám, nechávám ji jako ozdobu na záhonu. Ale letos bych možná ušila nějaké ty " spací pytlíčky" , a taky mám zálusk na levandulový olej, už jsem si našla recept. Tak uvidím, jak to nakonec dopadne! Ale tvé paličky se mi moc líbí , jsou nádherné. 5 Ajka | Web | 18. července 2015 v 2:05 | Reagovat Voní až sem 6 Milka | 18. července 2015 v 6:22 | Reagovat Ahoj Blani, levandulova paličky jsou fajn,jsi šikovná, mě nějak letos levandule nejde nevím proč. loni mi dovezla dcera s Itálie a voní ještě teť. Půjdu se podívat na trh jesli neprodávají aspoň kytičky. Měj se krásně. 7 Šárka | 18. července 2015 v 9:35 | Reagovat Já mám levanduli také moc ráda. Jako malá holka jsem dostala dokonce levandulové bonbóny. Strašně mi chutnaly, ale od té doby jsem je už nikde neviděla. Levandulové paličky jsou skvělá věc a ke všemu nádherně vypadají. Blaní měj se moc hezky a ahoooooooj! 8 Radka | Web | 18. července 2015 v 10:23 | Reagovat Myslím, že jen málokterá bylina se vyrovná omamné levanduli... krásné využití v háčkovaném hávu 9 Eva | Web | 18. července 2015 v 10:43 | Reagovat To máš pěknou urodu užívej sluníčka Ahooj 10 renuška | E-mail | Web | 18. července 2015 v 10:51 | Reagovat Pravda je, Blani, že s levandulí se te ́d roztrhl pytel a já ji pořád obdivuji, jak je krásná. Na další použití ji ale nemáme, skutečně jen na parádu, pro ozdobení zahrádky, do květinových vazeb, když si dělám do vázy ... Ale i tak mě potěší a byt provoní, i když jen krátce. 11 dáša | 18. července 2015 v 16:12 | Reagovat voní to až tady ke mně 12 Blanka | Web | 18. července 2015 v 21:32 | Reagovat [1]: Dáši,návod na výrobu paliček najdeš v příštím článku [2]: Jarmilko,není nic jednoduššího,než si sehnat klasickou levanduli.Teď ji mají snad všude. Já křídlatou levanduli nemám,vždycky mi vymrzla,tak už ji nesadím [3]: Ano,voní a voní [4]: Danuš,olej už mám v kuchyni a na spací polštářky se taky chystám.Přijde do nich i meduňka,která už se suší


Pronosticuri Mechel Chelyabinsk vs Tsen Tou Jilin City Pronosticuri, Ponturi Gratuite 2019-10-13 09:00 | ProTipster Mechel Chelyabinsk v Tsen Tou Jilin City Hochei Ponturi sportive & Predictii ProTipsterPonturiHocheiRusiaVHLMechel Chelyabinsk v Tsen Tou Jilin City Selectează partidă (4) Humo Tashkent v HC Rostov Khimik Voskresensk v Buran Voronezh Tsen Tou Jilin City v HC Yugra Khanty-Mansiysk Zvezda Moscow v HC Tambov dată începere Într-o oră În 3 Ore În 6 Ore În 12 Ore Într-o zi cote 1.25+ 1.00 - 1.25 1.26 - 1.66 1.67 - 2.50 2.51 - 5.00 5.01 + Tsen Tou Jilin City a pierdut4 din ultimele 5 meciuri (VHL). 20.10 VHL Bars Kazan 5-0 Mechel Chelyabinsk Î 18.10 VHL HK Ryazan 1-1 Mechel Chelyabinsk E 13.10 VHL Mechel Chelyabinsk 4-2 Tsen Tou Jilin City V 11.10 VHL Mechel Chelyabinsk 2-4 KRS Peking Î 09.10 VHL Mechel Chelyabinsk 7-3 Krs-Org V 05.10 VHL CSK VVS Samara 1-1 Mechel Chelyabinsk E 19.10 VHL Tsen Tou Jilin City 2-3 Rubin Tyumen Î 13.10 VHL Mechel Chelyabinsk 4-2 Tsen Tou Jilin City Î 11.10 VHL Yuzhny Ural Orsk 3-4 Tsen Tou Jilin City V 09.10 VHL Gornyak Uchaly 4-2 Tsen Tou Jilin City Î 07.10 VHL Zauralye Kurgan 4-0 Tsen Tou Jilin City Î 02.10 VHL Tsen Tou Jilin City 1-1 HK Torpedo Gorkii E 1.Khimik Voskresensk vs Buran Voronezh 5 ponturi pentru meci 2.Zvezda Moscow vs HC Tambov 4 ponturi pentru meci 3.Humo Tashkent vs HC Rostov 2 ponturi pentru meci 4.Tsen Tou Jilin City vs HC Yugra Khanty-Mansiysk Un pont pentru meci


26. 9. 2012 Třikrát hurá digitální distribuci Obecně lze hovořit o revoluci. Sice přišla poněkud později, než bych si přál, ale i tak je velice chvályhodné, že někdo konečně přišel s nápadem, jak lidi motivovat ke koupi digitální kopie hry. Podívejte se na většinu produktů na PSN. Jsou takřka bez výjimky dražší, než ty samé hry na krámě! A to mluvím povětšinou o starších hrách, které SONY lichvářsky nabízí za mnohdy vyšší cenu, než byla při uvedení na trh u nás. Navíc člověk automaticky přijde o možnost hru prodat až ji dohraje a nemá se jak pokochat krabičkou, případně vloženým plakátem nebo další přidanou hodnotou (i když ta už také není co bývala). Vstřícný krok SONY je tedy na potlesk. Jenže to není tak jednoduché, jak se zdá. Přechod na čistě digitální distribuci znamená, že SONY má p 1000 lnou kontrolu nad cenou produktu. A když se podíváme na příklady z minulosti, kdy i půl roku stará hra má cenovku 1.600 Kč (zatímco v bazarech tu samou hru nikdo nechce ani za pětistovku), vzniká právem obava, že SONY bude této pozice zneužívat. Podívejme se na Steam. Ten sice neváhá napálit vysokou cenu nových produktů, ale jejich takřka geniální systém slev znamená, že hráči s radostí cpou prachy Newelovi do chřtánu. Bude i SONY následovat tohoto příkladu? Zatím je samozřejmě příliš brzy na jakékoliv soudy, ale určité náznaky tady jsou. SONY se zavedením online-passů zcela otevřeně říká, že nehodlá podporovat bazarový prodej her. Krok k digitální distribuci je tedy mnohem spíše inspirovaný touhou pojistit si zisky, než nějakým procitnutím z letargie a náhlým záchvatem entuziasmu. Nedávno si SONY zaregistrovalo patent na biometrické ověřování hráče. Zní to možná jako nesmysl, možná jako sci-fi, ale přestože se (doufejme!) tento patent nedočká realizace, je v tom jasně patrný směr jejich úvah. Cílem je, aby jeden hráč mohl hrát jednu kopii hry. Představte si, že uspořádáte párty s Tekkenem, ale zahrají si jenom ti, co mají koupenou kopii. Ostatní se mohou jenom dívat (a možná ani to ne). To je věc, kterou nechci podporovat. Když se vrátíme k nové službě PSN 1 Day Digital, najdeme tam další prima oxymoron. Hry se slevou máte jen tehdy, když si zaplatíte službu PSN+. Nabízí se Šimko-Grossmanovské zvolání "Nechci slevu zadarmo". Můžete namítnout, že ta služba je tak levná a nabízí tolik obsahu "zdarma", že přece nikdo nemůže argumentovat proti. Já to vidím právě naopak. Jaký je rozdíl mezi předplatným na rok a placením na denní bázi po dobu jednoho roku? Pro zákazníka téměř v ničem. Pro SONY je to ale zásadní rozdíl. Jednorázově jim vpíchneme do žil finanční injekci, kterou tato firma topící se v červených číslech zoufale potřebuje. Dejme to do kontrastu se Steamem. Tam je celá služba zdarma, novinky mají plnou cenu, starší hry slevu a čas od času (poměrně zhustakrát do roka) máme nejrůznější akce na balíky her. Vím, za co platím. U PSN+ to vlastně moc nevím. Na jedné straně je dlouhý seznam starých titulů zdarma nebo se slevou, ale v dohledu jednoho roku nemám jistotu, že budu mít o všechny ty báječné tituly zdarma (nebo se slevou) opravdový zájem. Nejsem člověk, který si kupuje věci proto, že jsou levné. Kupuji si věci proto, že je chci nebo potřebuji. Nejsem dokonce ani fanda těch slavných Steam Summer Sales. Miliony hráčů utratí miliony dolarů za to, aby měli ve své knihovně desítky, ne-li stovky nových her, které do konce života nejen že nedohrají, ale mnohdy ani nespustí. Geniální taktika! Podobně se dívám na PSN+ a celou její nabídku. Je neuvěřitelně výhodná! Za nějakých třináct stovek na rok získáte přístup (pouze na ten rok samozřejmě!) k desítkám her. Určitě si nějaké zahrajete. Některé se vám budou líbit, některé zřejmě nebudou - ale co na tom, když jsou "zadarmo", že? Ne, opravdu, tento konzum já nepodpořím z principu. Koupím si jen ty hry, které chci hrát. Nebudu hrát hry jenom proto, že jsem si je koupil (resp. "dostal"). Pro SONY je tento předplatitelský model spásou. Jednak dostanou nárazově více peněz, jelikož tituly "zdarma" v PSN+ nabídce už v normálních prodejích negenerují prakticky žádný zisk. Jistě si dokázali spočítat, kolik průměrný hráč ročně za hry utratí. Dokážou si díky statistikám spočítat, kolik her hráči rozehrají a dohrají. Vědí, kolik času hraním trávíme. A tak došli k tomu, že ve smyslu "Kč / hodina" je výhodnější dát roční předplatné než doufat, že bude o v budoucnu vyd 1000 ané hry vůbec dostatečný zájem. Tohle není samozřejmě žádný vědecký průlom večera, to je zcela normální kapitalistické smýšlení. Proti tomu nemám výhrad, jako zákazník mám pořád volbu. Páteřní příjem ale tvoří (krom reklamy) ale pořád krabicové hry. A zde nyní dostává smysl jejich postupný přerod na čistě digitální distribuci. Majitel Playstation 3 ztratí možnost koupit si hru na krámě, či z bazaru. Bude jediná možnost - PSN. A to je už bod, který kritizuji. Když zákazník ztratí možnost volby, stává se obětí monopolu a z toho v principu nekouká nic dobrého. Když přičteme vizi agresivního DRM ve formě biometrické kontroly, máme tady príma Velkého Bratra. Možná, že jsem přiliš zahořklý, ale prostě SONY nevěřím. Valve je vedle nich jako hodný kamarád a přestože si zaslouží také kritiku za "zneužívání konzumního smýšlení zákazníků", je to pořád pacička pro štěstí proti budoucnosti, jakou nám maluje SONY. Jsem naprosto přesvědčen o tom, že cenu produktu by měli stanovovat zákazníci, respektive trh. Jakmile tento princip přestane fungovat, budeme žít na paušál tak, jak se jim zlíbí, aniž by se nás kdokoli na cokoli ptal. Anebo prostě přestanu podporovat SONY. Vzhledem k tomu, že Last Guardian zřejmě nikdy nevyjde, je nejvyšší čas. Doufám, že svůj ďábelský plán SONY nikdy nedotáhne do konce a dřív zkrachuje. Zároveň se ale bojím, že "tabulkově" půjde o systém vysoce funkční a naopak ho přeberou i ostatní lídři trhu. P.S.: Na pranýři je SONY jenom kvůli tomu, že se o tom mluví. Velice podobně bych mohl zkritizovat Microsoft i Nintendo. Například vydání New Super Mario Bros. 2 pro 3DS eshop za vyšší cenu, než na krámě a bez vidiny slevy v budoucnosti je donebevolající zhůvěřilost. Laskavý čtenář si jistě domyslí, že kritizuji celý vývoj trhu a nikoliv jen SONY - ti jsou jen jako aktuální příklad. Aplikovat to lze i na filmy, hudbu a tak dále. 7 komentářů: Opet se korim pred vasi moudrosti pane a mate neskonalou pravdu... jako zastance krabicoveho pokladu v knihovnicce nemam rad digitalni distribuci(tot muj osobni nazor) ale co opravdu nesnasim je pujcovani her za penize at uz pres PSN+ nebo jeste vetsi zlo Online apod pripadne zneuzivani slev a lakadel pro prodej braku ktery pak zastinuje kvalitni herni stravuOdpovědětVymazat Jenom takova mala ukazka toho co by nas cekalo Dragon age Awakening jako novinka na PC 750kc(obsahuje krabicku,manual,cestinu atd Xbox verze 899kc (krabice,manual bez cestiny) Xbox digital 1000kc beze vseho a jako tresnicka na dortu jedina mozna verze na ps3 z PSN 1399kc za datadisk :) Nezbyva nez souhlasit, predrazeny digital only nechci. Koexistence s krabicovkami mi ovsem nevadi, spis to vitam.OdpovědětVymazat Prave zcela dementni cenova politika Sony zabila jinak pekny kus HW PSP Go. PSP s vestavenou 16GB flash byl teroreticky skvely napad. Ctyri roky stare hry byly ale v digitalu 2x drazsi nez nova krabicovka v predrazene CR, o UK radeji nemluve. Neni divu, ze se jim az na par geeku na to vsichni vykaslali a zarizeni je dokonce zapsano v Guinessovce za nejrychlejsi zarez. Sony, s aroganci sobe vlastni samozrejme vydalo zpravu, ze hraci nebyli na digital pripraveni. Hraci spise nebyli pripraveni na tak moc hloupou cenou politiku, ktera navic byly korunovana tim, ze Sony puvodne slibovany software na legalni prevod zakoupenych UMD disku na digital stopla. Neni nad to si legalne koupene hry zakoupit znovu, videno zrejme prizmatem manazera se statisicovym platem. Co se tyce PSN+ pro bezneho hrace, ktery hry pouze konzumuje nebo newbies je to skvela sluzba(mluvim o soucasne a par mesicu zpatky nabidce, jinak to byla tragedie). A pro rodice, kteri nechteji platit rocne majlat svym ratolestem za hry. Takhle zaplati 1300 a maji na rok pokoj, coz naprosto chapu. Problem (nejen)tehle firmy je, ze clovek nikdy nevi, jake chucpe casem v souvislosti s digitalem vymysli. Kdyby digitální distribuce byla výhodnější, než krabicovky, tak ji vítám s otevřenou náručí. Jaké jsou její výhody dneska? V podstatě jenom to, ž 1000 e nemusím chodit do krámu a vkládat médium do mechaniky. Jinak je všechno proti. Myslím si, že by digitální hry měly být "o něco" levnější (u elektronických knih vím, že cena tisku a ostatní fyzické realizace představuje 20% ceny knihy - čili u her bych čekal "podobnou slevu"), měla by zde být možnost hry prodávat v rámci sítě kamarádům (případně vracet vydavateli za protiúčet) a například bych uvítal možnost si za pár dolarů objednat navrch například plakát, soundtrack nebo nějaké jiné goodies (ano, dnes máme běžně všelijaké možnosti stahování JPG, ale mluvím o tisku na pěkný papír). Jakože umím si představit spoustu detailů, jak digitální distribuci "zrovnoprávnit" krabicovkám (nemluvě o tom, že za posledních deset let se krabicím jako takovým nedá říkat krabice...).OdpovědětVymazat Sorry za offtopic, ale našel jsem návod na Daveovu oblíbenou modlu SoTC. Autor fakt vtipně popisuje průchod hrou i animované sekvence. Hru mám rád, ale...občas jsem vyprsknul smíchy. K návodu jsem se dostal v zoufalství ohledně mostu před posledním kolosem. Jako, že mrknu jen na tu jedinou věc, jenže to bylo psáno, tak něak nestandardně, tak jsem zabrousil zpět, a když autor řeší, proč má kolos č. 15 chlupatou dlaň (dle autora je to celkem pochopitelné, páč kolik jste doposud skolili dámských kolosů, že? Takže mu nezbývá než si hrát se svým mini kolosem). No, pro znalce hry doporučuju, vtipnější návod neznám. http://faqs.ign.com/articles/119/1197609p1.htmlOdpovědětVymazat s Digitalem mam nekolik problemu ktere uz si vicemene popsal.. Cena,pokud se hra bude prodavat v ramci jedne sluzby nikdy nebudem mit moznost nakoupit levneji u konkurence a dalsi vec je trvanlivost sluzeb a moznost presouvani prav na jine konzole apod.Kdo me zaruci ze hry ktere potrebuji internetove pripojeni na ONLIVE nebo se jenom aktivuji pres psn + pobezi i za deset let ??? poskodi se mi HDD a hry ktere byly v nabidce tam uz nejsou.. u Fyzickeho media muzes sice aurgumenovat starim atd ale kdyz kouknu na ebay tak krome nekolika skutecne vzacnych her nemam problem nakoupit hry z ze zacatku herni scenyOdpovědětVymazat To je další poznámka. Fandím streamovaným hrám, ale mám tady jedno ALE, které chci požadovat (a mělo by to platit i pro "klasickou" digitální distribuci. A sice že hra kterou si koupím bude po X letech (dle situace) uvolněna free ke stažení (tedy v okamžiku, když už negeneruje žádný zisk) a tím pádem přejde zodpovědnost za zachování hry z poskytovatele služby na zákazníka. Totéž by mělo platit pro multiplayery. V okamžiku, kdy hra dlouhodobě negenruje zisk, měly by se uvolnit dedicated servery for free. Takto jedině lze zajistit, že si budu moci zahrát za deset let i "staré" hry z roku 2012.OdpovědětVymazat Asi bych měl sepsat nějakej manifest, už jsem o tom totiž přemýšlel. velmi dobře a moudře řečeno!OdpovědětVymazat snad vyhrajou offline hráči typu Dragona na Bali, kteří prostě tu krabici budou potřebovat :) snad krabicovka nebude jednou tak drahá, jako online...


text: Wikipedie (anglicky a v mnoha dalších jazycích Wikipedia) je mnohojazyčná online encyklopedie vytvořená a udržovaná jako projekt otevřené spolupráce se svobodným (otevřeným) obsahem, na jejíž tvorbě spolupracují dobrovolní přispěvatelé z celého světa. Využívá wiki redakční systém a je to největší a nejoblíbenější všeobecné referenční dílo na World Wide Webu; podle hodnocení služby Alexa Internet z června 2019 je jednou z nejpopulárnějších webových stránek vůbec. Obsahuje výhradně bezplatný obsah a neobsahuje jakékoliv komerční reklamy. Wikipedie je vlastněna a podporována, stejně jako další vzájemně propojené projekty, nadací Wikimedia Foundation, neziskovou organizací, která je financována především prostřednictvím darů. Wikipedie byla spuštěna 15. ledna 2001 Jimmym Walesem a Larrym Sangerem. Její jméno navrhl Larry Sanger, jako spojení slov „wiki“ (havajské slovo pro „rychlý“) a „encyklopedie“. Zpočátku fungovala pouze anglická jazyková verze, brzy ale vznikly i další jazykové mutace. Česká verze byla spuštěna 3. května 2002. Celkově obsahovala Wikipedie v lednu 2023 více než 60,2 milionu článků ve více než 300 různých jazycích a v únoru 2014 dosáhla 18 miliard zobrazení stránek a téměř 500 milionů jedinečných návštěvníků měsíčně. Wikipedie funguje na principu tzv. wiki, což znamená, že nový článek může vložit a libovolný článek může změnit (ať už pouze opravit překlep, zkorigovat věcnou chybu, článek výrazně rozšířit nebo zcela přepsat) takřka kdokoli s přístupem na web. Jedním ze základních pravidel prosazovaných uživateli je tzv. nezaujatý úhel pohledu – články musí nezaujatě prezentovat všechny podstatné názory na příslušné téma, aniž by některý vydávaly za jedinou objektivní pravdu. Požadavek na ověřitelnost údajů v článcích je uplatňován zejména u kontroverzních údajů a témat. Historie a rozsah Zárodek Wikipedie vznikl v roce 1995, kdy programátor Ward Cunningham založil webové stránky nazvané WikiWikiWeb, které mohl upravovat každý jejich návštěvník – od té doby se podobných systémů, dnes označovaných jako wiki (havajské slovo pro „rychlý“, míněno stránky, na kterých může návštěvník cokoliv rychle opravit) objevilo velké množství. Velmi často jsou používány např. jako vnitrofiremní báze znalostí. Wikipedie jako taková vznikla 15. ledna 2001 jako doplňkový projekt k dnes již neexistující encyklopedii Nupedia, do které mohli přispívat jen odborníci. Zakladateli obou projektů byli Američané Jimmy Wales (přezdívaný Jimbo), internetový podnikatel, a Larry Sanger, filosof a informatik, který brzy z Wikipedie odešel. Wales 20. června 2003 založil podle zákonů státu Florida (USA) neziskovou nadaci Wikimedia, na kterou převedl autorská a vlastnická práva související s Wikipedií i sesterskými projekty. Sanger na konci roku 2004 rozpoutal diskusi článkem, v němž kritizoval anti-elitářství, které od spolupráce odrazuje experty, a v roce 2006 založil vlastní projekt Citizendium, který má tento nedostatek napravovat. Popularita Wikipedie vytrvale roste. Postupně vedle ní vzniklo také několik sesterských projektů. Wikipedie patří mezi nejpopulárnější referenční stránky na webu, každý den obslouží přibližně 60 milionů požadavků. V počtu návštěv byla v červnu 2013 na 7. místě mezi všemi internetovými stránkami. Německá verze Wikipedie byla vydána na CD a tisícistránkový výběr asi 20 000 článků německé Wikipedie byl ve spolupráci s respektovanou vydavatelskou skupinou Bertelsmann v září 2008 vydán také knižně Das Wikipedia-Lexikon in einem Band. Na Internetu existuje velké množství serverů, které kopii obsahu Wikipedie nabízejí za podmínek licence GFDL. V květnu 2005 obsahovala Wikipedie dohromady přibližně 1,5 milionu článků, v listopadu 2006 přes 5,6 milionů a v dubnu 2008 již přes 10 milionů článků. V lednu 2023 měla Wikipedie přes 60,2 milionů článků. V březnu 2019 byly některé jazykové verze Wikipedie vypnuty na protest proti návrhu Evropské unie o autorském právu. Konkrétně byla 21. března vypnuta česká, slovenská, německá a dánská Wikipedie, o čtyři dny později byly na stejný protest vypnuty italská, galicijská, asturská a katalánská verze. Jazykové verze V lednu 2023 existovala Wikipedie ve více než 300 jazykových verzích. Anglická a cebuánská verze měla přes 6 milionu článků, dalších 16 verzí mělo přes milion článků, 52 přes 100 000 článků, 97 verzí více než 10 000 článků, 121 verzí více než 1 000 článků a 30 verzí více než 100 článků. Pro odlišení jednotlivých jazykových verzí se v URL používá standard ISO 639-1 – např. en pro angličtinu, cs pro češtinu atd. Nejrozsáhlejšími verzemi jsou anglická (10,9 % celkového počtu článků Wikipedie), cebuánská (10,2 %), německá (4,6 %), švédská (4,2 %), francouzská (4,1 %) a nizozemská (3,5 %). 49,4 % článků Wikipedie je napsáno v 10 jazycích, 69,2 % ve 20 jazycích. Česká Wikipedie byla spuštěna 3. května 2002 a v lednu 2023 obsahovala přes 516 000 článků jako 28. v pořadí. České články představovaly 0,9 % z celkového počtu článků na Wikipedii. Slovenská Wikipedie měla ve stejné době přes 243 000 článků. V lednu 2023 bylo na všech jazykových verzích registrováno celkem přes 105,5 milionu uživatelů, z toho na anglické 42,4 %, španělské 6,4 %, francouzské 4,3 % a německé 3,8 %. Asi 287 600 uživatelů bylo aktivních, kteří editovali v posledních 30 dnech. Z těch bylo opět nejvíce na anglické Wikipedii (40,5 %), francouzské (6 %), německé (6 %) nebo japonské (5 %). Celkem bylo evidováno 3 613 správců. Poměr k počtu uživatelů jazyka V porovnání k počtu uživatelů jazyka (údaje z března 2017) tabulku s náskokem vedou umělé jazyky volapük, ido a interlingua, u nichž počet článků převyšuje velmi malý počet jejich mluvčích. Prvním z umělých jazyků s velkou uživatelskou základnou je esperanto (se 120 články na 1000 mluvčích je na 22. místě). Z národních jazyků jsou na čelních místech aragonština a kornština (stovky článků na tisíc mluvčích), s více než 100 články na tisíc mluvčích pak například normanština, skotská gaelština, severní laponština. Hranici 100 článků na 1000 mluvčích dále překročily norská, bretonská a irské verze. V české verzi (43. místo v pořadí) na tisíc mluvčích připadá přibližně 35 článků, srovnatelná je čuvaština; u angličtiny cca 10. Podle závěru tabulky v nepálském, kašmírském, paštském a paňdžábském jazyce připadá méně než 100 článků na milión lidí užívajících tyto jazyky. Metodika určování počtu uživatelů jazyků je ovšem sporná, zvláště u umělých, menšinových a mezinárodně užívaných jazyků. Licencování obsahu Encyklopedický obsah Wikipedie je zveřejňován pod svobodnými licencemi, což znamená, že při dodržení jistých pravidel je možno jej volně šířit a dále užívat. Texty ve Wikipedii byly původně zveřejňovány pod svobodnou licencí GNU FDL, v červnu 2009 však veškerý textový obsah přešel pod licenci CC BY-SA. Další multimediální obsah, jako jsou obrázky či jiné vložené soubory, je z velké části zveřejněn pod svobodnými licencemi různých typů; pro shromažďování a sdílení takového multimediálního obsahu používá Wikipedie centrální úložiště na projektu Wikimedia Commons. Na některých jazykových verzích Wikipedie je navíc dovoleno používat i některý multimediální obsah (zejména obrázky), který není k dispozici pod svobodnou licencí, ale na základě některé výjimky z ochrany autorským právem. Typickým příkladem je anglická Wikipedie, která umožňuje za jistých podmínek (zejména neexistence svobodné alternativy) používat obrázky splňující podmínky tzv. fair use, výjimky definované americkými zákony. V projektu Wikipedie se dbá, aby zveřejnění textů, obrázků a dalšího obsahu pod svobodnou licencí bylo v souladu se zákonnou ochranou autorského práva, což na webové síti, zvláště na anonymních webech užívajících bezplatného hostingu, nebývá vždy obvyklé. Software a technika Wikipedie běží na svobodném software MediaWiki na clusteru vyhrazených serverů na Floridě v USA a dalších třech místech světa. MediaWiki je už třetí etapou v softwarovém vývoji. Původně, v první etapě, Wikipedie fungovala na UseModWiki od Clifforda Adamse. Zpočátku bylo třeba pro odkazy používat zápis slov bez mezer, tzv. CamelCase, později bylo možno používat dvojité lomené závorky. Do druhé etapy Wikipedie vstoupila v lednu 2002, když začala používat wiki engine napsaný v PHP s databází MySQL, který speciálně pro Wikipedii vytvořil Magnus Manske. Následně byly několikrát provedeny úpravy za účelem zvýšení výkonu, aby bylo možno zvládnout narůstající provoz. Nakonec bylo programové vybavení znovu přepsáno, tentokrát Lee Danielem Crockerem. Tato třetí vývojová etapa byla nazvána MediaWiki a do ostrého provozu byla nasazena v červenci 2002. Má svobodnou licencí GNU GPL a používají ji všechny projekty nadace Wikimedia. V roce 2003 byl jediný server, který do té doby obsluhoval Wikipedii, rozšířen na distribuovanou architekturu n-tier. V lednu 2005 celý projekt fungoval na 39 vyhrazených serverech umístěných na Floridě. Konfigurace zahrnovala jeden hlavní databázový server s MySQL, několik podřízených databázových serverů, 21 webových serverů s Apache a 7 serverů se Squid cache. Do ledna 2006 se serverový park rozrostl na 171 strojů na čtyřech místech světa. Na většině z nich je nainstalován operační systém Linux, převládá distribuce Fedora, po jednom serveru obsazují FreeBSD a Solaris. Požadavky na stránky jsou nejprve vyřizovány skupinou nárazových (front-end) cachovacích serverů se Squid cache. Požadavky, které nemohou být vyřízeny z cache (vyrovnávací paměti) se posílají na dva servery pro rozložení zátěže (load-balancing) běžící na software Perlbal, které požadavky přepošlou na jeden z webových serverů s Apache. Webservery sestavují stránky z databáze a dodávají je všem Wikipediím. Dalšího zrychlení sestavování stránek pro anonymní uživatele je dosahováno dočasným ukládáním v souborovém systému, dokud nevyprší jejich časová platnost, což umožňuje ve většině běžných přístupů ke stránce vynechat opětovné sestavování. Wikipedie začala budovat globální síť cachovacích Squid serverů v prosinci 2004 umístěním tří strojů ve Francii. Dále přibyl nizozemský cluster s 11 servery a 23 serverů v Koreji. Stav Wikipedie uživatelé hlásí na stránku „Status page“ na serveru OpenFacts. Podrobné informace o serverech a software jsou na anglických stránkách „Wikimedia servers“. Pomůcky k užívání Wikipedie Jsou vyvinuty různé softwarové pomůcky, které usnadňují prohlížení a editaci Wikipedie. Například pro snadnější užívání a editaci Wikipedie v prohlížeči Mozilla Firefox existuje rozšíření Wikipedia Extension. V říjnu 2010 byl představen online nástroj WikiBhasha, který umožňuje snadnější tvorbu článků pomocí překladu z anglické Wikipedie do některých jiných jazykových verzí. Hodnocení a kritika Wikipedie Wikipedie se pravidelně stává objektem zájmu médií, zakladatel Wikipedie Jimbo Wales se dokonce v roce 2006 objevil v žebříčku 100 nejvlivnějších lidí světa časopisu Time. Kromě toho se Wikipedie stala objektem řady studií, výzkumů a srovnání kvality, které se dosud zpravidla zaměřují na největší jazykové verze, anglickou a německou. Značnou pozornost vyvolal článek časopisu Nature na konci roku 2005, ve kterém byly porovnávány anglická Wikipedie a Encyclopædia Britannica se závěrem, že obsahují srovnatelný počet chyb. Britannica metodiku a výsledky srovnání ostře odmítla. Wikipedie je velmi oblíbeným zdrojem referátů pro studenty všech typů škol. Podle průzkumu Cambridge ji ke studiu využívá celkem 82 procent vysokoškoláků. Ke sledovaným tématům patří spory o podobu článků, při nichž (zpravidla) dva uživatelé neustále mění editace toho druhého do své původní podoby. Většina těchto tzv. revertovacích válek (angl. edit wars) se týká malého procenta kontroverzních článků. Na anglické Wikipedii k vysoce kontroverzním tématům patří např. George W. Bush, anarchismus a Mohamed. K zabránění revertovacích válek byla na Wikipedii přijata řada opatření, např. pravidlo tří revertů nebo úvodní upozornění vztahující se ke kontroverzním článkům. Také se vyvinuly metody, jak revertovací války na Wikipedii automaticky detekovat. Kolem Wikipedie už vzniklo několik skandálů, vyvolaných nepravdivým obsahem článků – například v polské verzi Wikipedie dlouho existoval článek o Henryku Batutovi, což byla zcela fiktivní osoba. Trvale kriticky se k Wikipedii vyjadřují zástupci Encyclopedie Britanniky. Nejčastěji uváděným nedostatkem Wikipedie je to, že žádná vydavatelská autorita neručí za správnost obsahu. Jiná kritika se zaměřuje na fungování komunity přispěvatelů Wikipedie, případně na konkrétní čelné osoby projektu. Často pochází zevnitř komunity existující kolem Wikipedie, např. od přispěvatelů, kteří se s komunitou rozešli ve zlém, účast na tvorbě Wikipedie jim byla zakázána apod. Například stránka wikitruth.info obsahuje široké spektrum negativních hodnocení anglické Wikipedie až po zesměšňování a urážky konkrétních osob. Daniel Dočekal o Wikipedii uvedl: „Přínosem Wikipedie je velké množství volně dostupných informací, které jsou navíc poměrně dobře vzájemně propojeny. Pokud je obsah brán s nutnou rezervou toho, že je vytvářen lidmi, tak může být velmi užitečný při rešerších.“ V roce 2013 byla po Wikipedii pojmenována planetka. Systematická zaujatost Některé zdroje Wikipedii kritizují pro její systematickou liberální (v americkém smyslu slova liberalismus, tj. liberálně-levicovou), levicovou a protikonzervativní zaujatost. Sám zakladatel Wikipedie Jimmy Wales uznává, že je obsah Wikipedie liberálnější nežli názory průměru americké společnosti, ale vysvětluje to tím, že mezinárodní anglickojazyčná komunita je liberálnější než obyvatelstvo Spojených států. Lawrence Solomon v National Review dochází ke zjištění, že články o tématech jako globální oteplování, inteligentní design či Roe vs. Wade vykazují systematickou zaujatost ve prospěch liberálů. Zaujatý a hyperkritický pohled Wikipedie na inteligentní design uvádí ve svém článku v roce 2007 i The Christian Post. Nicholas Stix v časopise American Renaissance dokládá systematickou levicovou zaujatost Wikipedie v rasových otázkách. Wikipedie se staví pozitivně k rasové desegregaci, afirmativní akci a mezirasovému manželství. Informuje o bělošském násilí vůči jiným rasovým skupinám, ale naopak zamlčuje události opačného charakteru. Pozitivně se vyjadřuje o antirasistických i radikálních černošských aktivistech, ale naopak pomlouvá a negativně nálepkuje členy probělošských skupin. Když přijde na „věrohodného zdroje“ v otázce rasy a politiky, může jimi být jen cokoliv „věrohodně levicového“. Zdroji mohou být liberální vysokoškolské noviny a dokonce i fundraisingové dopisy organizací jako Southern Poverty Law Center či Anti-Defamation League, naopak nepohodlné stránky jsou odstraňovány. V září 2010 srovnal Rowan Scarborough v časopise Human Events přístup Wikipedie k biografickým článkům o kandidátech ve volbách konaných v témže roce a vyšlo mu, že Wikipedie systematicky výrazně negativněji informuje o konzervativcích a kandidátech podporovaných hnutím Tea Party nežli o liberálech a středově orientovaných kandidátech. Tim Anderson, vyučující na Sydneyské univerzitě, tvrdí, že Wikipedie podporuje politiku americké vlády a to, co o ní tvrdí média vlastněná velkými korporacemi. V článku o Hugo Chávezovi jsou používány vůči němu kritické zdroje, ale zdroje jako Venezuela Analysis a Z Magazine označují správci Wikipedie za „nepoužitelné“. Sesterské projekty Vedle Wikipedie provozuje nadace Wikimedia několik dalších otevřených projektů, které plní jiné než encyklopedické cíle. Mezi nejdůležitější patří: Wikislovník – výkladový slovník a tezaurus, Wikizdroje – úložiště volných dokumentů, Wikimedia Commons – repozitář svobodných multimediálních děl, Wikizprávy – otevřené zpravodajství, Wikicitáty – sbírka citátů, Wikiknihy – volně dostupné učebnice a příručky, Wikidruhy – adresář biologických druhů, Wikidata – svobodná databáze znalostí a Wikicesty – cestovní průvodce. Odkazy Reference Související články Česká Wikipedie SourceWatch Necyklopedie Wikipedia Review Kiwix Wikipedista rezident Externí odkazy wikipedia.org – Mnohojazyčný vstupní portál cs.wikipedia.org – Česká edice Seznam jazyků Wikipedie Seznam jazykových verzí s podrobnějšími údaji (anglicky) ČT: Historie.cs. Wikipedie, dvacetiletý vševěd Dobré ráno: Všeználek – záznam vysílání České televize při příležitosti 18 let od vzniku Wikipedie Změna hesla na Wikipedii přijde draho – morální problematika úpravy článků za úplatu Internetové encyklopedie Projekty nadace Wikimedia Díla pod licencí Creative Commons Vzniklo 2001


text: Trnava (, , ) je krajské a okresní město v Trnavském kraji na západním Slovensku, 44 km severovýchodně od Bratislavy, v centru Trnavské pahorkatiny na řece Trnávce, ve výšce 146 m n. m. Trnava je důležité historické a kulturní centrum, je sídlem dvou univerzit a arcibiskupství. V roce 2014 zde žilo 65 713 obyvatel a bylo tak sedmým největším slovenským městem. Historie Osídlení je zde doloženo od doby bronzové, první písemná zmínka je z roku 1211. Trnava byla prvním městem na území dnešního Slovenska, které obdrželo výsady svobodného královského města. Udělil je uherský král Béla IV. v roce 1238. Ve 13. století bylo cílem německé kolonizace a dostalo rozsáhlé městské opevnění, které obepínalo plochu 60 ha. V letech 1418–1425 je obsadili husité. Další rozvoj města nastal v 16. století. Po bitvě u Moháče roku 1526 a tureckém obsazení Ostřihomi v roce 1543 se do města uchýlil ostřihomský arcibiskup s kapitulou a sídlil zde do roku 1820. Trnava tak byla po 200 let církevním i kulturním středem Uher i protireformace. 18. srpna 1561 byla zahájena výstavba jezuitské koleje, sídla původní Trnavské univerzity v sousedství současné katedrály. V 17. století město silně utrpělo při šlechtických povstáních proti Habsburkům (Gabriel Betlen, Imrich Tököly, František II. Rákóczi). Roku 1635 zde založil arcibiskup Péter Pázmány univerzitu, roku 1777 přeloženou do Budapešti. Město sice ztratilo na významu, zůstalo však střediskem slovenské vzdělanosti a při první kodifikaci slovenštiny vzal Anton Bernolák za základ trnavské nářečí. Roku 1831 si měšťané postavili první divadlo a roku 1846 spojila Trnavu s Bratislavou koněspřežná železnice. Po rakousko-uherském vyrovnání roku 1867 zavládla silná maďarizace, ale po zákazu Matice slovenské vznikl v Trnavě Spolok sv. Vojtecha, který dále vydával slovenské knihy. Trnava je od roku 1978 opět sídlem arcibiskupa sufragánní trnavské arcidiecéze, od roku 1992 Trnavské univerzity a od roku 1997 Univerzity sv. Cyrila a Metoděje. Od roku 1996 je sídlem Trnavského kraje a roku 2003 byla východně od města založena automobilka Peugeot-Citroën, která vyrábí téměř 300 tisíc malých vozů ročně (Stellantis Slovakia, v roce 2022 výrobní program automobilky sestával z modelů Peugeot 208 a Citroën C3). Severozápadně od města leží také jaderná elektrárna Jaslovské Bohunice. Pamětihodnosti Bazilika svatého Mikuláše, trojlodní gotická basilika se dvěma věžemi v průčelí z let 1380–1421, v letech 1543–1820 uherská a v letech 1918–1977 slovenská katedrála. Katedrála svatého Jana Křtitele, barokní stavba se dvěma věžemi z let 1629–1637 navrhli italští architekti Antonio a Pietro Spazzi. Sálová stavba s bočními kaplemi je od roku 1978 katedrálou. Jezuitská kolej, barokní budova, sídlo historické i současné Trnavské univerzity. Arcibiskupský palác z roku 1562 Městská věž, renesanční stavba z roku 1574, vysoká 57 metrů Sloup svaté Trojice na Trojičném náměstí z roku 1696 Kostel svaté Heleny ze 14. století Kostel svaté Anny Kostel svatého Jakuba ze 17. století Kostel Nejsvětější Trojice z 18. století Barokní paulínský kostel sv. Josefa Synagoga status quo ante z roku 1891 Městské opevnění ze 17. století s Bernolákovou branou. Z původních 3 km se dochovalo 2 km opevnění s věžemi postavené z cihel. Divadlo Jána Palárika z roku 1831 na Trojičném náměstí Evangelický kostel z roku 1924 Cholerová kaple zvaná také Kaple sv. Kříže z roku 1835 Vodojem Trnava z let 1942–1946 Pomník buditele Antona Bernoláka na Radlinského ulici v Bernolákových sadech Vojenský hřbitov z První světové války Pomník Mikuláše Schneidra Trnavského Trnavské rybníky Městské části Městské části (od 1. 7. 2002): Modranka, Trnava-juh, Trnava-sever, Trnava-stred, Trnava-východ, Trnava-západ Sídliště: Družba I-III, Linčianska, Ľ. Podjavorinskej, Prednádražie I,II, Vodáreň I,II, Zátvor Ostatní části: Hlboká, Kopánka, Nové Mesto, Staré mesto, Tulipán Obce: Dolina, Dvor 9. mája, Farský mlyn, Kočišské, Medziháje, Oravné, Pažitný mlyn, Peklo Doprava Trnava leží na hlavní železniční trati Bratislava – Žilina – Košice a končí zde lokální trati do Kút a Seredi. Městskou částí Modranka na jihovýchodě města prochází dálnice D1 z Bratislavy do Piešťan, Trenčína a Považské Bystrice. Městská autobusová doprava má 13 linek. Nejbližšími letišti jsou Bratislava a Piešťany. 10 km severozápadně se nachází neveřejné letiště Boleráz u stejnojmenné obce. Obyvatelstvo V roce 2001 se 96,91 % obyvatel přihlásilo k slovenské národnosti, 0,79 % k české, 0,27 % k romské, 0,21 % k maďarské, 0,05 % k německé a 0,03 % k ukrajinské. 71,85 % bylo římských katolíků, 2,93 % protestantů, 0,2 % řeckokatolíků a 0,11 % pravoslavných. 18,37 % obyvatel bylo bez vyznání. Osobnosti Ludvík I. Veliký (1326–1382), uherský a polský král Mikuláš Oláh (1493–1568), uherský humanista Johannes Sambucus (1531–1584), básník, polyhistor, lékař Péter Pázmány (1570–1637), maďarský filosof, teolog a kardinál György Lippay (1600–1666), římskokatolický arcibiskup, primas uherský János Lippay (1606–1666), římskokatolický kněz, rektor trnavské univerzity Jozef Ignác Bajza (1755–1836), katolický farář a spisovatel Anton Bernolák (1762–1813), římskokatolický kněz a jazykovědec, první kodifikátor spisovní slovenštiny Juraj Palkovič (1763–1835), slovenský římskokatolický duchovní, církevní hodnostář a pedagog Jozef Vurum (1763–1838), biskup nitranské diecéze a historik Šimon Sidon (1815–1891), trnavský rabín Svetozár Hurban-Vajanský (1847–1916), spisovatel Pavol Jantausch (1870–1947), římskokatolický biskup Ferko Urbánek (1859–1934), spisovatel, dramatik, novinář, úředník a podnikatel Mikuláš Schneider-Trnavský (1881–1958), slovenský hudební skladatel, dirigent a hudební pedagog Zoltán Kodály (1882–1967), maďarský hudební skladatel a pedagog Martin Gregor (1907–1982), herec Anton Malatinský (1920–1992), slovenský fotbalista a trenér Gerta Vrbová (1926–2020), neuroložka, profesorka, spisovatelka Miroslav Válek (1927–1991), básník, publicista, překladatel, kulturní organizátor a politik Imrich Stacho (1931–2006), slovenský fotbalista Matúš Kučera (1932–2022), historik a profesor Jozef Adamovič (1939–2013), herec Juraj Beneš (1940–2004), hudební skladatel a klavírista Eva Kostolányiová (1942–1975), zpěvačka Karol Čálik (* 1945), herec a zpěvák (tenor) Soňa Valentová (1946–2022), divadelní a filmová herečka Viliam Sivek, (* 1946), český podnikatel Karol Ježík (1953–1998), publicista Jozef Heriban (* 1953), spisovatel a scenárista Tibor Huszár (* 1953), fotograf a vysokoškolský pedagog Blažej Baláž (* 1958), malíř a vysokoškolský pedagog Stanislav Zvolenský (* 1958), první arcibiskup bratislavský a metropolita západoslovenský Róbert Bezák (* 1960), římskokatolický biskup Miroslav Trnka (* 1961), slovenský podnikatel, zakladatel firmy ESET Michaela Čobejová (* 1970), herečka Miroslav Karhan (* 1976), fotbalový reprezentant Libor Charfreitag (*1977), kladivář Taťána Kuchařová (* 1987), česká modelka, Miss World 2006 Lukáš Jedlička (* 1985), slovenský rapper Partnerská města Balakovo, Rusko Břeclav, Česko Chomutov, Česko Casale Monferrato, Itálie Novo mesto, Slovinsko Sangerhausen, Německo Scranton, Pensylvánie, USA Szombathely, Maďarsko Varaždín, Chorvatsko Zabrze, Polsko Galerie Odkazy Reference Literatura Ottův slovník naučný, heslo Trnava. Sv. 25, str. 775 Související články Arcibiskupské gymnázium Trnava Arcidiecéze trnavská Arcidiecéze bratislavsko-trnavská Externí odkazy Neoficiální stránky města Jízdní řády a jiné informace o MHD v Trnavě Obce v okrese Trnava Okresní města na Slovensku Města v regionu Dolní Pováží Městské památkové rezervace na Slovensku