6. 10. 2008 Blade Runner jako divadelní hra? Ad divadlo - dovolím si ze široka - kdysi dávno v dobách puberty jsme měli s klukama malou divadelní grupu. U nás na vesnici to dycinky bylo s kulturou v piči a protože jsme byli dobrá parta, co jsme ve vranym chodili na výtvarku (a kde byl i dramaťák, ale ten neprodukoval nic pro veřejnost v podstatě), tak jsme si řekli, že by nebylo špatný sehrát nějaký divadlo, co si napíšeme. Zároveň jsme chodili skoro všichni do skauta a skautské besídky byly ideálním prostorem pro naše inscenace. Secvičili jsme v pár lidech dvě hry, šlo o parodie na pohádky (Mrazík a Sněhurka), byly to absolutní kraviny na 15 minut, ale lidi (na skautské besídky chodili hlavně rodiče skautů a protože je to vesnice malá, tak bylo zvykem, že se tam potkalo třeba třicet rodičů, kteří se spolu znali i tak dlouho a byl to důvod k tomu se dobře opít) to kupodivu celkem chytlo a chtěli po nás další hry. To nám dodalo sebevědomí a tak jsme napsali naši první, velkou hru. Kupodivu - dodneška mám pocit, že byla OPRAVDU DOBRÁ. Měla dobrej příběh, prima postavy, nijak komplikované texty a dva kamarádi, kteří uměli na kytary dobře, přepsali Vrchlického básně (sbírka Zahrada v okovech) do hudební podoby a jednotlivé obrazy hry se prokládaly písněmi. Musím ti říct upřímně, že to bylo opravdu dobrý výkon na to, že nám bylo asi nějakých šestnáct, sedmnáct. Hru jsme tenkrát hráli v hasičárně, přišla hromada lidí (narváno prostě), protože jsme to rozšířili mezi děcka ve škole, aby to řekli rodičům a bylo dobrovolné vstupné (nakonec jsme vybrali asi dva tisíce a strašně jsme se ožrali). Normálně, ti lidi byli nadšení, jako v opravdovém divadle, tleskali, furt jsme se klaněli 1000 , byl to opravdu super zážitek. Vrcholem ale bylo, že se o tomto divadlu doslechla starostka a chtěla to také vidět. Takže to mělo jednu reprízu pyčo! Tentokrát to bylo v mnohem lepších prostorech školní jídelny, zase přišlo milion lidí (do hasičárny se jich vešlo tak padesát, do jídelny tak stovka odhadem) a mělo to obrovský úspěch! Prostě jsme měli štěstí a vhodná kombinace nepříliš komplikovaného scénáře, hudby a atmosféry - prostě nám to vyšlo. Já jsem hrál mimochodem hlavní roli vraha. Abys tomu rozumněl - ona ta hra byla hodně minimalistická, vlastně se tam jenom sedí ve vězení, postupně přicházejí vězni, odříkají svoje utrpení, proč jsou ve vězení (každý tento výstup je přoložený písní) a nakonec jdeme všichni na popraviště, ale mně, jako vraha, jediného opravdu vinného, z toho vyseká na poslední chvíli právník a tak to přežiju jako jediný. Ten minimalismus znamenal, že jsme nepřecenili svoje síly a tak bezmála hodinová hra slavila fenomenální úspěch. Každopádně pak jsme se pokoušeli v tomto pokračovat. Tady vznikl průser, že jeden v podstatě bejvalej náš kamarád to vzal moc vážně, napsal scénář (moc si ho nepamatuju, ale vím, že nebyl moc dobrý), stouplo mu to do hlavy a nakonec se to vysralo a už jsme nikdy nic nehráli a ani se s ním od té doby moc nebavíme (ovšem důvody jsou jiné, než jen divadlo, jeho přehnané sebevědomí byl ten problém, divadlo byl až důsledek). Každopádně nějakej rok potom jsem si řekl, že by možná stálo za to sehrát nějakej kus, kterej by nebyl úplně z naší hlavy. Začal jsem psát scénář na Malého Prince. Bohužel to byl přesně ten problém - moc velké sousto. Někde v polovině knihy jsem to vzdal, nešlo to. Každopádně - já a Vojta jsme velcí milovníci Blade Runnera (jestli jsi nečetl, udělej si někdy čas na Vojtovu analýzu a komentáře podtím - je to výživné - teda pokud znáš ten film), potažmo P.K. Dicka (autor knihy, samotný film od Ridleyho Scotta je sice geniální, ale úplně jiný). Já si nedávno koupil Blade Runner "Final Cut" na DVD i s druhým DVD, kde je film o filmu. Je to snad pět hodin dlouhý dokument, kde jsou strašně zajímavé informace o tom, jak těžce film vznikal. Původně to bylo tak, že nějací dva koksaři si vydělali dýlováním snad pět tisíc dolarů a chtěli natočit film. P.K. Dick jim za tři lajny koksu (prostě strašně levně) prodal práva na Blade Runnera. A tihle dva koksaři měli vizi, že Blade Runner bude jako film minimalistický a že se bude odehrávat celý prakticky v jedné místnosti. Ono pak se toho chytil Ridley Scott, který měl více peněz, tak to zasponzoroval, dostal do toho normální herce, Vangelis za jeden večer ožralej někde v řecku vyfiknul geniální soundtrack... no zajímavé pozadí. Každopádně - Blade Runner v jednom pokoji? To je výzva. Původně mne to napadlo, když jsem byl v hospodě s Vojtou, chtěl jsem to dělat s ním. Ale jeho vize jsou úplně jiné, takže jsme se dohodli, že já to napíšu a on mi s tím pak pomůže - a naopak. Napadlo mne, že by bylo zajímavé toto téma zpracovat a to nejlépe formou divadelní hry. Ovšem stanovil jsem si jedno - nesmím to psát tak, jako bych se to snažil realizovat. Odbočka - asi před půl rokem jsem byl ve Vinohradech na představení "Jistě pane ministře" (GENIÁLNÍ!). Krom excelentního scénáře, dialogů a briliantních hereckých výkonů mne zaujala jedna věc. Práce s videem. Zkrátka a dobře - tam, kde divadlo, jako médium, ztrácelo dech, nastoupila krátká videosekvence, promítaná na velké plátno v pozadí scény. Takže ačkoliv se celá hra odehrávala de facto ve dvou fyzických místnostech (v levé části pódia byl "obývák" a v pravé "pracovna" ministra - osvětlovači z 1000 abírali to, co bylo potřeba), díky prolinkování videem si dostal neuvěřitelně hmatatelný pocit, že se v té hře děje něco víc, než pobíhání mezi dvěma místy. Celé to vede k tomu, že bych chtěl zkusit napsat takovou hru, která by se fyzicky opravdu odehrávala v jediném pokoji, ale pomocí videa (a dalších prvků) bych dotvářel scénu dle potřeby. Tak například - ve filmu vidíme několikrát použití videotelefonu. Mám představu, že scéna bude obejvák, kde bude hlavní hrdina sedět na gauči čelem k publiku a předním bude taková malá televizka - videotelefon. Když mu někdo zavolá, tak si sedne a bude v podstatě koukat na diváky. Na plátno za ním ale bude promítané to samé, co vidí on - takže tvář volajícího. Navíc ale tady nehovořím o tom, že se tam bude promítat předtočený záznam, ale opravdu někde v zákulisí bude kamera, která bude snímat herce, který volá našemu hrdinovi. Půjde tedy o opravdovou hru, kde video splní hlavně technickou stránku věci - i když samozřejmě budou místa ve hře, kde použiju předtočený materiál (například v okamžiku, kdy bych náhodou potřeboval změnit scénu, tak se na plátně odehraje krátký filmeček toho, jak hlavní hrdina cestuje z místa A na místo B, zatímco v temném sálu kulisáci přestaví scénu). Mám na to velkou chuť, ale zatím to držím v hlavě, čekám, až mne napadne kritický nápad. Pak bych to viděl na hru o délce asi 30-45 minut, nic extrémního, raději méně, ale lepší. Takže toliko vyčerpávacící odpověď na tvou prostinkou otázku (určitě jsi předpokládal, že řeknu jen "ano", že jo ;). 4 komentáře: Skutečně odpověď pro člověka, co tě zná. Já Tě neznám a divadlo nemám rád, takže mi to akorát řeklo, že jsi v mládí vesele porušoval zákony. Ad Blade Runner. pokud jsi takový fanda, měl sis koupit 5-ti diskovou verzi (mimochodem z Amazonu včetně poštovného za 600,-Kč včetně českých titulků v plechové krabici). Film of filmu "Dangerous Days" na prvním bonusdisku nemá 5 hodin, ale 214 minut (3,5 hodin). Doporucuji specialne smazane sceny ze 4. disku (48 minut materiálu!).OdpovědětVymazat Taky je to klasifikované, jako offtopinka ;).OdpovědětVymazat Informace o "5ti hodinách" či o vzniku BR jako snu koksařů jsou umělecky nadsazené ;). Na tu 5ti diskovou verzi si brousím zuby (nejsem si ale jistý, jestli Amazon tyhle věci posílá do ČR), dumám nad BR diskem s BR ;). Sám ho mám už pár měsíců z Amazon.com (britsky Amazon neposila). Postovne bylo velmi nizke, kolekce uzasna a dvoudisk prodavany v CR za 399,-Kc jsou vyhozene penize, kdyz za 600,-Kc (dobre, ted je dolar drazsi) mohu mit 5-ti diskovku.OdpovědětVymazat Na dvdcrave (kde nakupuju nejčastěji) to vyjde ne necelý litr i s poštovným. Do toho asi půjdu. I když BlueRay verzi chci taky ;).OdpovědětVymazat


14. 8. 2017 Mega lo Mania Někteří mne asi teď nebudou mít rádi, ale už jsem vám dneska říkal, že Megalomania je naprosto geniální hra? Jedna z těch realtime strategií, kde jde opravdu o strategii. Hra od Sensible Software, která je jednoduchá na povrchu a složitá uvnitř. Hra pro Amigu a ostatní dobové stroje (1991), která se dočkala slušného ohlasu, ale žádného pokračování (když pomineme nějaké ty amatérské klony ála Gigalomania). Titul, který jsem si před dvaceti lety špatně zaškatulkoval jako "psycho scifi", protože jsem někde viděl reklamu s podivnou, jakoby rozbitou hlavou v kontrastním pixelovém zpracování. Škoda, moje škoda... ale chybu jsem napravil a do poloviny hry bez návodu jsem se konečně dostal! Matka všech bitev mi již nebude dlouho unikat! 13. 8. 2017 Report z Amiga Old School Speedball party 2017 Co by to bylo za léto bez Amiga párty? No to by byla pohroma! Letošní jubilejní akce byla opět povedená, jako každý rok - a jako každý rok i tato akce měla svá specifika. Jednoznačně mohu říci, že nepřítelem bylo především slunce a vůbec všeobecně pěkné počasí, které nejednoho 1000 Amigistu svádělo k nehraní a to samozřejmě nemůžeme tolerovat. Ale i tak, co jsme vlastně vyváděli? 2. 8. 2017 Joust Jedna z těch legendárních her, které jsem nikdy nepochopil, jak mohou někoho bavit. Vydaná v roce 1982 od Williams Electronics. Poprvé jsem ji hrál až v hiresovém remaku pro Macintosh a jelikož to byla jedna z mých první her na tomto systému, věnoval jsem jí pravděpodobně víc času, než bych si přál. Základní premisa je jednoduchá, jako facka - musíte shazovat nepřátelské rytíře ze sedla létajících pštrosů, na kterém také sedíme a také létáme. Po nedávné návštěvě Arcadehry.cz jsem se rozhodl, že něco o této hře napíšu, ať je zdokumentovaná. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


source: CulturaX

text: Jedeš na Blízký východ? Jseš blázen ... – KOUZLO ORIENTU Jedeš na Blízký východ? Jseš blázen ... Date: Březen 26, 2011Author: kouzloorientu 0 Komentáře Lidé mají z Blízkého východu strach. Bojí se zejména: Terorismu obecně Je síce pravda, že většina dnešních teroristů se narodila a vyrástla na Blízkém východě. Někteří tady velmi aktivně také působí, zejména v Iráku, Afganistánu, ale také donedávna v Alžírsku a Libanonu. Pro většinu jsou ale cílem naše země, ne ty arabské. Bát se terorismu na Blízkém východě? V metru v Londýně, Moskvě, ve vlaku v Madridu bych se asi bála více. Únosů turistů, teroristických činů zaměřených proti turistům Bohužel jsou země, kde se určité skupiny snaží dosáhnout svého právě skrz agresi vůči turistům. Jednou z takových zemí je Alžírsko, kde česká ambasáda nedoporučuje pohybovat se bez dohledu cestovní kanceláře (jedná se o Saharu). V listopadu jsme tuto cestu absolvovali, dopadla výborně. Asi nejhorší kriminální čin v historii turismu je takzvaný Luxorský masaker v roce 1997, během kterého zemřelo 62 turistů u chrámu královny Hatšeptsut v Luxoru. Turistický ruch bezpochyby utrpěl – v roce 1998 přišlo do Egypta o čtvrtinu méně turistů než rok předtím. Nicméně turisté se do Egypta vrátili již v roce 1999, kdy jejich počet přesáhl ten z roku 1997. Během doby mého působení v Egyptě (2004-2007) se stalo například toto: Taba 2004 – tři teroristické útoky, více než 50 mrtvých Sharm el Sheikh 2005 – kolem 88 mrtvých Dahab 2006 – na 20 mrtvých Všechny tři místa jsou turistické destinace, většina mrtvých byli turisté. V Sharm el Sheikhu dokonce zemřel jeden náš kolega delegát. Přesto všechno byli právě tyto tři roky nejlepšími z pohledu počtu českých turistů do Egypta. Byl to doslova zlatý věk, což mi určitě potvrdí zejména moji kolegové, kteří v Egyptě v té době působili. Pokud si pamatuji správně, cestovní kanceláře tenkrát ani nerušili lety do jednotlivých destinací ... Bylo by bezpochyby zajímavé udělat výzkum jak se mění postoj lidí k cestování do míst kde se děje to, co bylo skutečností před pár lety v Egyptě, nicméně já osobně mám pocit, že pokud destinace má "dobrou pověst" a nízké ceny, tyto útoky ji evidentně "smrtelně" neraní ... Vojnových konfliktů Vojnové konflikty jsou specializací zemí Blízkého východu. První mírová smlouva pochází z Blízkého východu (Bitva u Kádeše – 16.stol. př.n.l), což znamená, že se tady bojovalo již v době, kdy v Evropě jenom pár naších předků lezlo po stromech. Také bylo o co bojovat, šlo o velké peníze (zlato, kovy, zboží), které plynuly z obchodních cest. I dnes lze o co bojovat (voda) a za co bojovat (ropa). S polohou Blízkého východu nic nenaděláme, kdyby byl tam, kde je Island, tak tam zase nebudou dechberoucí prastaré památky. Naopak, na Islandu zase památky nenaleznete, ale také se tam kromě popela ze sopky není čeho obávat. V souvislosti s vojnovými konflikty je potřeba si uvědomit, že TADY se píše historie světa, od vývoje TADY závisí často situace a vývoj v ostatních částech naší planety. Tady se zrodili tři monoteistické víry a každá z nich má na Blízkém východě svá nejposvátnější místa. Stávajících nepokojů Arabové evidentně chtějí změnu. Nelíbí se jim vláda diktátorů (komu by se líbila) a aktivně proti tomu vystupují. I když pouštět se mezi rozvášněné davy ječících mužů a žen se turistovi nevyplácí, tyto nepokoje nejsou primárně zaměřené proti turistům. Arabové si moc dobře uvědomují důležitost cizinců a turismu. V situaci jaká je dnes v Jemenu, Sýrii a Jordánsku je nejlepší zůstat mimo dění a mimo hlavní ulice. Jinak nic nehrozí – vzhledem k tomu, že píšu z Damašku, vím, o čem mluvím :-). Blíže neurčeného nebezpečí Většinou se svých známých a kamarádů ptám CO konkrétně mají na mysli, když řeknou, že to tady není bezpečné. Nevědí. Prostě nebezpečí. A přitom, pokud bychom to vzali z pohledu kriminality, tak právě tady, na Blízkém východě, je jedna z nejnižších vůbec na světě, alespoň podle www.nationmaster.com, a to jak v kategorii vrážd, tak v kriminálních činech obecně. Za sebe můžu říct, že se více bojím v Praze v noci než tady, či už je to Egypt, Sýrie nebo Libanon. Určitě k bezpečnosti přispívá mnohem menší míra požívání alkoholických nápojů v těchto převážně nebo zcela islámských zemích. Co zemím Blízkého východu nejvíce škodí? Je to jejich kriminalita, terorismus nebo války? Popravdě, mám za to, že je to jejich pověst, která jim škodí nejvíc. Jak jinak se dá vysvětlit, že do Egypta lidé houfně jezdí navzdory útokům zaměřeným právě proti nim a proti turismu, a Libanonu se bojí i navzdory tomu, že tato země nemá žádnou historii kriminálních činů proti turistům? Mám pocit, že je to právě Libanon, který trpí díky své pověsti bez ohledu na to, že dnes je to země, která jako JEDINÁ z arabských zemí nemá touhu po změně režimu a svržení diktátora (také tady žádný není), země, která je dnes relativně stabilní, pokojná, kde se žena nemusí bát jít večer sama po ulici, kde jsou do nočních hodin otevřené bary, není tady islámská náboženská policie, atd.atd. Ale to je dnes. Kdo by si nepamatoval televizní záběry z krutých bojů občanské války, která trvala dlouhých 15 let ... Všichni ví o osudu Rafíka Harírího a okupaci jak Izraelem tak Sýrií, kdo by neznal Hizbaláh ... Libanon má špatnou pověst. Je jedno, že realita je jiná, a i když někdy křehký mír, přece jenom mír dnes prožívá tato nádherná, "západně" vypadající země. Pověst je totiž pověst, a Libanon je to poslední místo na zemi, které by někteří lidé navštívili. Ministerstvá turismu jednotlivých zemí Blízkého východu mají co dělat. Pokud chtějí, aby turisté jezdili, potřebují každá jedna investovat do propagace a utváření pozitivního obrazu o sobě. Není to dnešní revoluce a včerejší výbuchy, které způsobují, že se o mne mojí blízcí bojí. Je to o obrazu v hlavě, který rozhoduje o všem, a tak jako já se bojím jet do Indie, protože moje představa dovolené v této zemi je být zavřená dva týdny na záchodě s úplavicí, tak se někdo v Libanonu vidí hned zastřelen a zmasakrován. Je to na každém osobně. Nebudu přemlouvat nikoho o bezpečnosti Blízkého východu, ať se každý odhodlá sám. Ale prosím, také mi nikdo netvrďte, že se nejspíš nedožiji léta. Vím své, a vidím skutečnost. Popravdě, čím méně turistů, tím více prostoru a kvalitnější zážitek na památkách budou mít právě moji klienti, kteří se nemusí ušlapávat a stát v nekonečných frontách :-).


text: Rybí polévka - Ajiny recepty 2 h 15 minut 2 x hlava z kapra vývar 1 x porce z kapra nebo file vývar 2 x cibule vývar 1 x petržel vývar 1/2 celer menší vývar 2 x mrkev vývar 10 x nové koření celé vývar 10 x pepř celý vývar 3 kv sůl vývar 2,5 litru studená voda vývar 1 pol.lžíce rama jíška 2 pol.lžíce olivový olej jíška 3 pol.lžíce žitná mouka jíška 0,5 litru horká voda 1 x mrkev na hrubo na hrubo nastrouhat 1/4 celer menší na hrubo nastrouhat 1/4 petržel na hrubo nastrouhat 4 x nové koření celé 4 x pepř celý 1 pol.lžíce ocet Tradiční Česká Vánoční polévka ,,ta pravá" :-) 2 x hlava z kapra 1 x porce z kapra nebo file 10 x nové koření celé 10 x pepř celý 3 kv sůl 2,5 litru studená voda 1 x mrkev na hrubo na hrubo nastrouhat 1/4 celer menší 1/4 petržel Jako první si připravíme rybí vývar.Zeleninu která je určena na vývar si očistíme a nakrájíme na větší kusy.Cibule rozkrojíme na poloviny.Přidáme 10 kuliček nového koření a celého pepře.Tři kávové lžičky soli a přidáme 2,5 litru studené vody.Kapří hlavy pořádně omyjeme a odstraníme žábry.Hlavy vložíme do studené vody k zelenině.přidáme ještě porci kapra,nebo kostičku filé.Dáme vařit na 45 minut.Z počátku vaření odebíráme z vrchu vývaru hnědou pěnu. Po 45 minutách vývar přecedíme přes jemné síto,nebo plátýnko,aby se zachytily veškeré kostičky z ryby. Zeleninu vyhodíme. Nyní si připravíme jíšku z polévkové lžíce ramy,dvou pol.lžic olivového oleje a třech polévkových lžic žitné mouky.Zasmaženou jíšku zalijeme scezeným vývarem z hlav a přidáme 0,5 litru horké vody.Mrkev,kousek celeru a čtvrtku pertžele si nastrouháme na hrubo a přidáme do polévky.Vaříme 30 minut.Po 15 minutách přidáme obrané maso. Než nám změkne zelenina v polévce,tak si připravíme jikry a mlíčí.Na jikry si dáme do malého kastrůlku s vodou 4 kuličky nového koření a celého pepře.Přidáme kávovou lžičku soli a přivedeme k varu,pak vložíme opláchnuté a očištěné jikry.Povaříme 5 minut.Pak jikry scedíme,vložíme zpět do kastrůlku ve kterém se vařily a přilijeme dvě naběračky polévky.Vidličkou rozšleháme a vlijeme do polévky. Na mlíčí si také připravíme malý kastrůlek s vodou,přidáme 4 kuličky nového koření a celého pepře,dvě kávové lžičky soli a polévkovou lžíci octa.Přivedeme k varu a vložíme omyté a očištěné mlíčí.Vaříme 5 minut.Pak scedíme a uvařené mlíčí nakrájíme na malé kousky.Vložíme do polévky. Do polévky přidáme trochu petrželky a necháme jen přejít varem.Odebereme stranou jen tolik polévky,kolik budeme hned servírovat.Zbytek doporučuji vychladit v umyvadle se studenou vodou za častého míchání.Takto vychlazená polévka vydrží déle.Když necháte polévku vychladit jen tak,třeba i na chodbě,tak se na povrchu vytvoří hustý škraloup který polévku uzavře a teplota se bude špatně dostávat z polévky. Polévku můžete podávat s krutónky z pečiva,nebo jen tak


text: iList.cz » Jak bude vypadat letní semestr na ekonomce? 30. 12. 2020 | Kristýna Kantková | Zprávy ze školy Na Štědrý den byl v dokumentovém serveru Vysoké školy ekonomické v Praze (VŠE) zveřejněn pdf dokument, který představuje postup vedení školy v letním semestru akademického roku 2020/21. InSIS byl zvolen kvůli snadnému zásahu všech studentů a pedagogických pracovníků. Režim, ve kterém se bude škola nacházet, bude vyhlašován v návaznosti na pětistupňový protiepidemiologický systém (PES) vlády, přičemž se může lišit v Praze a Jindřichově Hradci. Obecně platný režim vyhlásí vždy rektorka Machková (po projednání s děkany) s minimálně týdenním předstihem a platností od následujícího pondělí. Stupeň 5 a 4 Pokud by semestr začínal v několika následujících dnech, probíhala by veškerá výuka distančně. V průběhu těchto stupňů by pak učebny byly přístupné pouze pro eventuální zkoušení, které by se řídilo dle pravidel vyhlášených vládou. Při třetím stupni PES počítá vedení školy s prezenční výukou pouze pro "první ročníky" v maximálně dvacetičlenných cvičeních. Předměty pro první ročníky bakalářského studia se rozumí ty, které jsou zařazeny ve druhém semestru studia a vyučovat se budou pro všechny zapsané. Ostatní předměty budou vyučovány distančně. V budovách školy pak budou omezenému počtu studentů zpřístupněny volné třídy, ve kterých bude možné absolvovat distanční výuku, nicméně bude nutné používat sluchátka. Je vhodné upozornit, že tento režim bude zaveden pouze v případě, kdy bude PES 3 platný na začátku semestru a bude se předpokládat, že přetrvá po delší dobu. Pokud však bude vyhlášen v průběhu semestru, na formě výuky se nic nezmění. Změny nastanou pouze v dalším přechodu na druhý nebo čtvrtý stupeň a naopak. "Snahou je otevřít školu aspoň pro první ročníky bakalářského studia, které ještě ve škole vůbec nebyly," dodává Petr Dvořák, prorektor pro studijní a pedagogickou činnost. Stručně řečeno, pokud například zahájíme semestr ve čtvrtém stupni PES a během semestru dojde k přechodu na stupeň tři, nic se nemění. Pokud však dojde k dalšímu zlepšování situace a republika bude ve stupni dva, přesune se částečně i výuka do prezenční formy. Druhý stupeň PES by pro studenty ekonomky znamenal převážně prezenční výuku, kdy by distančně probíhaly pouze přednášky s více než 50 zapsanými studenty. Předměty s touto formou výuky budou vybrány po ukončení zápisů. I v tomto režimu pak budou studentům přístupné prázdné posluchárny a učebny, aby mohli absolvovat distanční výuku. I během prvního stupně mohou studenti očekávat kombinovaný režim výuky. Během prvního stupně PES budou distančně probíhat pouze přednášky, na kterých je zapsáno více než 100 posluchačů. I tyto dotčené předměty budou stanoveny po ukončení zápisů. Všechny ostatní přednášky a cvičení pak budou probíhat prezenčně. Prázdné učebny i posluchárny pak budou přístupné studentům se sluchátky, kteří zde budou moci absolvovat distanční výuku. Tento plán je ze strany školy především snahou informovat v době nejistoty. Jeho autorem je prorektor pro studijní a pedagogickou činnost Petr Dvořák, který na něm spolupracoval s proděkany fakult. Finálně byl pak projednán v krizovém štábu, kterého se účastnila jak rektorka Machková, tak všech šest děkanů. "Ze strany Ministerstva školství mládeže a tělovýchovy (MŠMT) máme pouze informaci, že od 4. ledna bude rozhodnutím MŠMT aktivován postup na základě novely zákona č. 495/2020 Sb. Což umožňuje využít všechny výjimky tzn. včetně možnosti distanční výuky i zkoušení," uvedl pro iList Petr Dvořák. Otázkou, která vyvstala zajisté nejen v redakci, je, jak bude výuka probíhat v případě studentů, kteří nebudou moci do České republiky přijet. Prorektor Dvořák předpokládá, že naprostá většina studentů může i během daných omezení přicestovat. Pokud by však někdo ze závažných důvodů přijet nemohl, budou jeho/její případ projednávat děkani individuálně. "V případě cizojazyčných programů – pokud by to bylo zapotřebí – přichází v úvahu i "duální výuka", tedy současně prezenčně i distančně," komentuje situaci Dvořák. Režim, který se aktivuje v prvním a druhém stupni PES, tedy část prezenčně – část distančně připadá některým studentům nevyhovující. "Nedovedu si představit, že po škole hledám místo, kam bych si sedla na přednášku. Navíc si nejsem jistá wi-fi připojením ve škole. Vždy mívala o přestávkách problémy," komentuje situaci studentka druhé fakulty. Vedení v tom však žádný větší problém nevidí, jelikož se jedná pouze o "velké" přednášky.


source: fineweb

text: Bosna a Hercegovina 07.07.2010 / 11:21 V roce 2014 jsou za podpory programu transformační spolupráce v Bosně a Hercegovině realizovány následující 2 projekty: ARNIKA - Centrum pro podporu občanů, o. s. - Právo na zdravé životní prostředí: Aarhuské centrum v Zenicko-dobojském kantonu Bosny a Hercegoviny a přenos zkušeností z ČR - V rámci projektu bude v průmyslovém zenicko-dobojském kantonu vytvořeno Aarhuské centrum, které bude zdarma pomáhat občanům a členům samospráv v řešení environmentálních kauz. Projekt napomůže vzniku platformy ekologických občanských sdružení a vytvoří metodiku uplatňování Aarhuské úmluvy v BiH. Projekt podpořen na jeden rok výši 1.188.096,- Kč. Multikulturní centrum Praha, o.s. - Prevence xenofobních projevů a podpora občanské společnosti v Bosně a Hercegovině - Projekt přenáší české zkušeností v oblasti multikulturního vzdělávání do vybraných kantonů v Bosně a Hercegovině prostřednictvím školení a metodické pomoci. Je zaměřen na učitele, školní psychology, pracovníky s mládeží, mladé lidi, místní politiky a pracovníky místních samospráv. Projekt podpořen na jeden rok ve výši 900 000,-Kč.