Do některých obcí zajedou o prázdninách autobusy jen dvakrát denně. Ale podle informací z krajského odboru dopravy jde o léta „zaběhnutou“ praxi. Možná proto žádné „prázdninové“ požadavky od obcí nebo jednotlivců krajští úředníci neevidují. Jízdní řády jsou léty prověřené. „A jsou sestavované se zástupci obcí a Jihočeského kraje, takže každý o omezení školních spojů ví, a počítá s tím,“ řekl Pavel Kritscha.


source: wikipedia

text: Světový kongres esperanta (v esperantu Universala Kongreso de Esperanto) má nejdelší tradici mezi mezinárodními esperantskými setkáními. Světové kongresy se pořádají téměř bez přerušení již po dobu více než sta let. Probíhají každoročně od roku 1905, s výjimkou první a druhé světové války. Od 20. let 20. století je organizuje Světový esperantský svaz. Organizátorem kongresu v roce 2016 je slovenské město Nitra. Kongresy se pořádají každý rok na jiném místě a navštěvuje je v průměru 2 000 účastníků (od druhé světové války se toto číslo pohybuje mezi 800 a 6 000, v závislosti na místě konání). Průměrný počet zastoupených zemí je asi 60. V rámci světových kongresů i nezávisle na nich se také pořádají výroční setkání některých odborných organizací esperantistů, které navštěvují řádově stovky účastníků. Světový kongres se obvykle koná v posledním červencovém nebo prvním srpnovém týdnu a začíná i končí v neděli (celkem tedy trvá 8 dní). Historie První kongres První esperantský sjezd se konal v roce 1905 v Boulogne-sur-Mer ve Francii. Zúčastnilo se jej na 700 esperantistů z 33 zemí a také Dr. Ludvík Lazar Zamenhof. Sjezd měl neobyčejný úspěch. Byly vyřešeny důležité problémy, jako deklarace o esperantu, byl založen Jazykový výbor a Organizační výbor. Účastníky sjezdu byla přijata Buloňská deklarace definující principy esperantismu. Další vývoj Zdárný výsledek sjezdu položil základy k rozsáhlému rozkvětu hnutí. Následovaly další sjezdy. V roce 1906 v Ženevě, v roce 1907 v Cambridge, v roce 1908 v Drážďanech a 10. v Paříži, který se nekonal, protože vypukla válka. Na tento sjezd se přihlásilo téměř 4000 lidí. Hlavním vedoucím hnutí ve Francii se stal Louis de Beaufront (1855 až 1932). Byl autorem úspěšných učebnic, vydavatelem časopisu L'Espérantiste, tehdejšího nejlepšího, nejzajímavějšího a nejúčinnějšího orgánu hnutí. Beaufront založil Společnost pro propagaci esperanta, dovedl přinést do hnutí vlivné osobnosti, autority, podporovatele i svazy. Při propagaci Beaufront důsledně užíval moderních reklamních metod, velmi autoritativně i diktátorsky projednával otázky jazykové a organizační, velmi důrazně bojoval proti jakýmkoliv reformám. V roce 1907 však anonymně předložil svůj projekt reforem v esperantu pod pseudonymem Ido a tak se stal hlavním vedoucím rozkolnického idistického hnutí. Dnešní stav I v současnosti jsou každoročně pořádány světové kongresy jako manifestace esperantského hnutí. Jsou jedinečné pro užívání esperanta a pro posilování mezinárodní solidarity mezi esperantisty a pro rozvoj hnutí. Představenstvo UEA rozhoduje o místě a času na základě obdržených pozvání a po jednáních s dotyčnou zemí. Pozvání musí podepřít státní nebo městská instance nebo jiná významná organizace. Sjezd trvá osm dní – od soboty do soboty, většinou tak, aby v jeho průběhu byl výroční den vzniku esperanta 26.7.. Hlavní části sjezdu jsou: seznamovací večer, slavnostní zahájení, výroční schůze, zasedání sekcí, zasedání výboru UEA, umělecké večery, kulturní večery, sjezdová universita, divadelní představení, mezinárodní ples, návštěva města, zájezdy, přijetí účastníků na radnici, přijetí zástupců na vyslanectvích atd. Zahájení jsou impozantně slavnostní, účastní se jich oficiální zástupci mnoha států, obvykle velvyslanci, zvláštní zplnomocněnci, ministři apod. Tyto sjezdy se pořádají vždy pod záštitou hlavy státu nebo ministerského předsedy dotyčné země. Seznam kongresů Reference Externí odkazy Jubilejní kongres v Lille (esperantem, francouzsky) Esperantská setkání Historie esperanta


text: Adéla ještě nevečeřela je česká filmová komedie natočená v roce 1977 ve Filmovém studiu Barrandov Oldřichem Lipským jako parodie na filmy o neohrožených detektivech a jejich všehoschopných protivnících. V roce 1980 obdržela cenu Saturn pro nejlepší zahraniční film. Postava barona Kaunitze byla použita z románu Jaroslava Haška Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války. Děj filmu Děj se odehrává v Praze na počátku 20. století, v době rozmanitých technických novinek a rozvoje nových detektivních metod. Hlavní hrdina – americký detektiv Nick Carter (Michal Dočolomanský) se s pomocí českého komisaře Ledviny (Rudolf Hrušínský) snaží vyšetřit záhadné zmizení psa, který se jmenoval Gert, z uzavřeného pokoje. Ze zmizení psa je podezřelá masožravá rostlina – Adéla, kterou mohl vypěstovat jedině zločinec zvaný Zahradník (Miloš Kopecký), který však má být již nebožtíkem. Nick Carter plány mezinárodního zločince Zahradníka odhalí a zneškodní jeho bandu. Odjíždí vlakem z Prahy do Egypta řešit záhadné zmizení Cheopsovy pyramidy. V závěrečné scéně filmu se vyhrabe z uhlí na lokomotivě Zahradník (Miloš Kopecký) za pomoci své pomocnice Karin (Olga Schoberová), a doprovázejí tak Nicka Cartera na jeho nové působiště. Obsazení Zajímavosti Role Nicka Cartera byla nabídnuta americkému herci Robertu Redfordovi. Scénář se mu líbil, ale jeho agent se vysmál honoráři. Ladislav Matějka, na kterého se ptá Albín Boček, jestli ho Nick Carter nezná v Americe, byl skutečně v Americe žijící kamarád Jiřího Brdečky. Je mj. autorem obsáhlého třídílného vydání korespondence Voskovce a Wericha. Podobu a stěžejní animaci masožravé rostliny vytvořil Jan Švankmajer, který byl v té době v nemilosti. Trochu trpce si stěžoval, že si na něj vždycky vzpomněli, jen když něco potřebovali. Přitom film stál na tom, zda se Adélu podaří přesvědčivě animovat. Divadelní zpracování Na hudbu Ondřeje Brouska vznikl podle filmu muzikál, uváděný pražským Divadlem Broadway od října 2008. Recesistické divadelní zpracování filmu bylo dvakrát uvedeno v listopadu 2010 v zámeckém barokním divadle v Českém Krumlově v nastudování místního spolku Proradost. Odkazy Reference Externí odkazy https://www.respekt.cz/tydenik/2013/4/pozdravujte-ladislava-matejku České filmové komedie České sci-fi filmy České filmové parodie Filmy z roku 1978 Filmy Oldřicha Lipského Filmy studia Barrandov


nebesům atp. Dnešní moderní hra by neměla šanci na úspěch, kdyby nepřátelský


ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) cena od 29 790 Kč - Srovname.cz ASUS F550VX-DM390T (F550VX-DM390T) ASUS X541UA (X541UA-GQ1245T) ASUS GL702VT (GL702VT-GC024T) ASUS X541NA - N4200 (X541NA-GQ088T) ASUS R517SA-XO208T (R517SA-XO208T) ASUS ROG GL553VD-FY054T (GL553VD-FY054T) ASUS UX303LA-RO539H (UX303LA-RO539H) ASUS ZenBook UX310UA-FC059T (UX310UA-FC059T) ASUS S300CA (S300CA-C1003H) ASUS ZenBook UX360UA-C4066T (UX360UA-C4066T) Srovnání cen » Počítače a hardware » Notebooky » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) Chcete opravdu všestranné zařízení? Notebook ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R je rozený všeuměl. Poslouží také jako tablet nebo pracovní stanice. Je krásný na pohled i na omak. Tělo ze slitiny hořčíku a hliníku vyzařuje nadčasovou eleganci. Navíc váží pouhých 830 gramů, takže vás rozhodně nezatíží pod paží. Krásný je i uvnitř. 2jádrový procesor Intel Core i7 s funkcí Turbo Boost pracuje až na frekvenci 3,5 GHz. Pastvu pro oči nabízí dotykový 12,5" displej s rozlišením Full HD+. více podrobností Za cenu 29 790 Kč Produkt ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty. Produkt ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty. Produkt ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty. Do obchodu » ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) Softcom.cz Specifikace ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) Nejnižší cena 29 790 Kč Model: ASUS T304UAOperační systém: Windows 10 Professional (64bit)Procesor: Intel® CoreTM i7-7500U Processor, 2.7GHz (4M Cache, up to 3.5GHz)Paměť: 8G LPDDR3Pevný disk: 512GB M.2 » ... a dál? Porovnat ceny ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) ASUS Transformer Pro T304UA-BC005R (T304UA-BC005R) - parametry Procesor: Intel® CoreTM i7-7500U Processor, 2.7GHz (4M Cache, up to 3.5GHz) Paměť: 8G LPDDR3 Čtečka otisku prstu: Ne Bezdrátová komunikace: WiFi 802.11ac + Bluetooth 4.1 (Dual band) 2 1x USB 3.1 Type C (gen 1) Další konektory: 1x Headphone-out & Audio-in Combo Jack 1x HDMI Čtečka paměťových karet: Ne Napájení: 45W AC adaptér Barva: Stříbrná/černá ASUS Transformer Pro T304UA ASUS Transformer Pro T304UA můžete využívat jako tablet a s volitelným příslušenstvím také jako notebook y pracovní stanici. Představuje jedno z nejvšestrannějších zařízení na světě – výkonné, praktické a rozšiřitelné. Buďte produktivní s volitelnou klávesnicí a univerzální dokovací stanicí nebo popusťte uzdu své kreativitě s volitelným perem ASUS Pen. Svým mistrovským provedením upoutá pozornost za každé situace. Krásný kovový design Nadčasový design kovového krytu ze slitiny hliníku a hořčíku vás určitě dostane a bude budit pozornost okolí - je elegantní, propracovaný, odolný a příjemný na dotek. Tento prémiový materiál umožnil vytvořit výjimečně tenké a lehké tělo – váží pouhých cca. 830 gramů při síle nepatrných 8,85 milimetru (tělo tabletu). ASUS Transformer Pro představuje kombinaci stylu, praktičnosti a excelentního výkonu. Integrovaný stojánek Integrovaný kovový stojánek tabletu ASUS Transformer Pro vám umožní pracovat a bavit se v každé poloze díky velmi flexibilnímu úhlu pohledu. Užívejte si pohodlné sledování ať už stojíte, sedíte nebo ležíte. Excelentní výkon Transformer Pro T304UA je vždy připraven splnit vaše požadavky. Rychlé spouštění aplikací, přehrávání videa a bezproblémový multitasking jsou jeho doménou. To vše je zajištěno pomocí moderních procesorů Intel Core 7. generace, vysoké kapacity operační paměti, vysokorychlostních rozhraní a pevnými disky SSD. Transformer Pro vám poskytnou maximální výkon a neuvěřitelnou odezvu, na kterou jste nebyli u takto kompaktního zařízení zvyklí. Věrný displej s vysokým rozlišením Nádherné displej tohoto zařízení s vysokým rozlišením 2160 x 1440 pixelů je zárukou špičkové kvality zobrazení v každé situaci. Neuvěřitelně věrné barvy poskytuje díky extra širokému barevnému gamutu. Díky vysokému jasu a jemnému rozlišení budou text, grafika, fotografie i videa neuvěřitelně ostré a plné detailů. K dokonalosti pak vše dotáhnou exkluzivní technologie ASUS Tru2Life Video a TruVivid a oči ochrání režim zobrazení Eye-Care. Tenhle zvuk vás dostane V dnešní době je třeba brát ohled i na multimediální funkce. Pro


5. 6. 2012 Wii U - předem vyhraná nebo prohraná bitva? Po včerejší pre-E3 Nintendo Direct prezentaci mi přijde vhodné shrnout, co Nintendo nabízí. Samozřejmě - potvrzených a detailních informací není mnoho, ale něco se přece jenom začíná rýsovat. Hlavně je podle mne dobré si uvědomit, že kvalitu jakéhokoliv hardwaru definují jedině a pouze hry. Tak tomu vždy bylo a tak tomu vždy bude. WiiU se profiluje jako konzole, která má zaujmout jak casual publikum, tak hardcore hráče. Takový kočkopes, co se zaměření týče. Přitom je tady několik detailů, které nejsou možná na první pohled zřejmé a které mohou zásadním způsobem ovlivnit postavení Nintenda v očích takzvaných hardcore hráčů. Po mnoha letech by tak Nintendo mohlo krom marketingového vítězství utržit také cenné body prestiže. Shrnul bych nejprve jakési tradiční důvody, které by mohly vést k zatracení WiiU: 1) Tradicionalismus. Nintendo dbá na tradice a jde "jakoby přes mrtvoly", když se nepřizpůsobu 1000 je tržní náladě. Kdeže multimediální funkce, kdeže nějaká realtime online komunikace, kdeže nějaké user-friendly řešení. Vše musí být podle Nintenda - anebo vůbec. Nintendo samozřejmě má ve svém tradicionalismu také určitou výhodu, jelikož má svoje věrné fanoušky, pro které se vyplatí stavět. Přesto tento tradicionalismus v případě Wii a DS způsobil fatální odklon tehdejšího mainstream publika. Jistě, finančními výsledky "it prints money" se dá dobře chlubit, ale zároveň člověk v puse našel pachuť, že se Nintendo stalo synonymem pro děti a důchodce. V podobném smyslu by to mohlo uškodit i WiiU, pokud se Nintendo nevzdá některých zkostnatělých přístupů a nevyjde tržní síle vstříc. Jestli pak bude mít WiiU pořád Friend Codes? 2) Harddisk. Navážu-li na zkostnatělý tradicionalismus, je právě neexistence harddisku jeden z bodů, který musí nutně odrazovat hráče, kteří by od své konzole očekávali také multimediální funkce. Kam si budou ukládat filmy? Co hudba ke hrám dle vlastního výběru? Trailery? Demoverze? Zatímco konzole typu DSi/3DS v pohodě streamuje trailery z internetu, od stolní konzole člověk čeká automaticky více. Navíc víme, že Nintendo hodlá spustit distribuci her skrz online kanál, čili hry se budou muset "někam" uložit. I při velikosti pár gigabajtů dojdu k tomu, že interní paměť o kapacitě 32 GB (což by mi přišlo celkem fér na normální využití) velice brzy dojde. Rozšířit ji skrz SD slot je krkolomné. Jak se s tím Nintendo vyrovná? Těžko říci. 3) Third party. Nintendo od doby Nintenda 64, kdy SONY a později v další éře i Microsoft, přetahali významné vývojaře, nebyla schopná nabídnout platformu, kde by vynikly i hry third party vývojařů. V případě Nintenda 64 za to může specifika platformy, v případě GameCube za to může nejspíš odliv zákazníků (a mini-DVD), v případě Wii vidíme dramaticky odlišnou cílovou skupinu a samozřejmě opět hardware. Nintendo je přímo antimagnetem third party vývojařů a i když se nyní Nintendo se svým 3DS celkem snaží, stále je to zlomek toho, co bych nazval "úspěchem". 4) Cenová politika. Jedna z oblastí, kde Nintendo fatálně selhává, je cena produktů. Nyní hovořím zejména o online titulech, které při své kvalitě nereprezentují mnohdy ani hry zdarma z té nejsprostší freeware scény. Nintendo si nechává zaplatit tabulkově - bez ohledu na reálnou hodnotu. Stejně tak lze komentovat i jejich cenu periferií - kolikpak bude stát dodatečný hardware, jako třeba hardcore gamepad? Pokud bude WiiU se svým tabletem zavaleno sračkovými porty her z iPhone, ale v ceně desetinásobné, je Nintendo zkrátka nepoučitelné, zuby nehty se držící něčeho, co by nemělo nikdy fungovat. Jste na kapitalistickém trhu a chováte se jako v komunismu. 5) First party. Ať si kdo chce co chce říká, globální kvalita Nintendo produktů začíná klesat. Dokonce i Skyward Sword, který se nebojím označit za nejlepší hru pro Wii, nedosahuje v prodejnosti ani v Metacritics závratná čísla. Zdá se, že Nintendo vyčerpalo potenciál a bude muset začít znova s něčím jiným a od píky. Přesněji řečeno - mělo začít znova už před pěti lety. Nyní s WiiU nic nenaznačuje, že by Nintendo opustilo své zaběhnuté koleje. Jenže i ti největší fandové hledí do tváře situace, kdy Nintendo i své first party tituly prostě fláká. A to je dost špatná vizitka. 6) Prezentace. Jedna z posledních věcí, které Nintendo neumí, je prezentovat svoje produkty tak, aby skutečně zaujaly širokou hráčskou obec. Je jakousi tradicí, že se na E3 (případně jako tváře v reklamách) objevuje Iwata, Miyamoto a Reggie - a tím to končí. Tito pánové, přestože mají lví podíl na značce, zkrátka nejsou tváře, které by oslovily masy, zejména hardcore hráčů. Nejsou zábavní, jejich podáván 1000 informací je unylé. Dokážou hodiny hovořit o naprostých banalitách, ale zároveň dokáží s kamennou tváří říct na kameru, že Friend Codes jsou pořád dobrý nápad. Nintendo je pořád primárně spojováno s kníratým instalatérem, což nebudí nadšení u všech. WiiU bude v tomto směru skoro jistě pokračovat a tím si podle mne podřezává větev pod zadkem. Naopak se ale dají body obhajoby, díky kterým by mohlo být Nintendo WiiU velice úspěšné. Jako vždy, záleží na úhlu pohledu... 1) WiiU bude první konzole nadcházející generace a její konkurence vyjde nejdříve za rok, možná až za dva. Psychologicky tak WiiU má šanci překlenout jakési meziobdobí mezi 720p zubatými a pomalými hrami z Playstation 3 a XBOX 360 konzolemi. Dokáže nastolit FullHD standard bez kompromisů, kdy sice nepředběhne svou dobu, ale splní to, co nám konkurenční produkty slibují šest let, aniž by svůj slib byli schopni splnit. Hráči, kteří si nyní koupí WiiU, se těžko budou zabývat koupí nové konzole hned příští rok a tak může dojít k přetažení zákazníků od konkurence. Viděli jsme u XBOX 360, který díky o rok dřívějšímu vydání proti Playstation 3 totálně vypálil rybník SONY a odsunul ji na druhou (až třetí) kolej, přestože první generace XBOX 360 byly jedním slovem příšerné. 2) Kompatibilita. WiiU bude kompatibilní s Wii a to nejen po stránce softwarové, tak i hardwarové. Mnoho hráčů tak utratí méně za periferie, neboť může dále používat ty, na které jsou zvyklí. Noví hráči si užijí nových funkcí a časem po koupi Wiimotu si zahraji i specifické Wii a i WiiU hry. Nintendo navíc může vesele pokračovat ve výrobě osvědčeného a funkčního ovladače s minimálními náklady. Z online služeb se dá očekávat nejen nástup Virtual Console pro GameCube, ale také pro Nintendo DS, což by WiiU v pohodě zvládlo s prstem v nose. Mohlo by tak jít o nejkompatibilnější zařízení v historii. 3) Online distribuce her. WiiU bude pravděpodobně disponovat jakousi mutací BlueRay mechaniky, což naznačuje kapacita disků až 25 GB. Jenže v praxi budou hry rozhodně menší. XBOX 360 si v pohodě vystačí s dvouvrstvým DVD a i Playstation 3 jenom se zlomkem her, protože multiplatformních, využívá kapacity nad rámec 8 GB. Tím pádem by neexistence harddisku dávala smysl. Stačí úložiště s nějakými 32-64 GB paměti a náhle se nám tam vejde až osm diskových her, při neúplném využití kapacity i více. Tady je totiž ještě jedna věc, která jen tak napsaná na papíře nedává nutně smysl... 4) Výkon konzole. WiiU totiž nepotřebuje být desetkrát silnější, než současná konkurence, aby byla považována za pomyslný nextgen. Rozdíl výkonu Playstation 1 a 2 byl fatálně propastný, podobně se dá hovořit o propasti mezi Playstation 2 a 3. Jenže co hry? Cena vývoje her prudce vzrostla, aby využila tohoto obrovského rozdílu. Jenže jak dlouho je možné šroubovat cenu vývoje? Se současnou krizí (jak herní, tak finanční) jsme v situaci, kdy nikdo nebude cpát sto milionů dolarů do "běžné hry", místo současných třiceti, aby se využil propastně výkonnější hardware. WiiU, bude-li mít výkon "o něco" lepší, než Playstation 3, nabídne zkrátka standard jak pro hráče, tak pro vývojaře. Pojedou na tom všechny hry, jako dneska, jenom ve FullHD rozlišení a se stabilním framerate (porovnejte vzrůst rozlišení minulé a předminulé generace - v té následující se přes FullHD nepřeleze!). V praxi to znamená, že náklady na vývoj hry se prakticky nezmění a tím pádem se ani nezmění dramaticky datová velikost her. A logicky navážu... 5) Third party. Ve spojení s brzkým uvedením konzole a kvalitním devkitem by tak WiiU mohlo okupovat stejnou pozici, jako XBOX 360 před lety. Zdánlivě outsider, ale o rok dříve, s velkou podporou vývojařů - s c86 nadno může stanovit standard, ze kterého se budou portovat hry na konkurenční platformy, i když budou papírově výkonnější. WiiU by se mohlo stát výchozím bodem multiplatformních her, což je obrovský přednost pro third party vývojaře. Pokud bude hardware architekturou podobný právě XBOXu 360, je tedy velká pravděpodobnost, že vývojaři budou moci plynule přejít z jedné platformy na druhou s nutnostní minimálních změn. Mohou využít kvalitnějšího hardware a z něj pak snadno portovat na XBOX 360, Playstation 3 a i na budoucí platformy. A hlavně - ovládací schéma WiiU se nijak neliší od zaběhnutých schémat konkurence, takže z hlediska gamedesignu a ovládání opět není potřeba žádná změna přístupu (maximálně se GUI přesune na ovladač, což nebolí). To je obrovský rozdíl proti Wii, které v principu může spustit i Call of Duty, ale koho to zajímá. I kdyby se WiiU nestalo primární platformou hned z kraje životnosti, možnost portace z XBOXu 360 je silná zbraň pro získání third party vývojařů nejméně do doby, než konkurence vyleze se svými zástupci osmé generace konzolí. 6) First party. Je to Nintendo, trochu víry prosím! ;) Jsem fanda Nintenda a věřím, že Nintendo dokáže naplnit potenciál WiiU a že dokáže vrátit své značce dřívější slávu. Na druhou stranu jsme mnohokrát viděli, jak i předem vyhranou situaci dokázalo Nintendo projet na celé čáře. Upřímně řečeno - WiiU bude asi někde uprostřed, půlku zvládne, půlku pokope. Ale dokud nejsou hry, berte tuto predikci (která dostane smysl až za pár let) s velkou rezervou, ať už jste Nintendo hater nebo lover. Nintendo E3 konference začíná během chvíle a to hodně věcí naznačí. 6 komentářů: Zajímalo by mě jak jsi přišel na to, že WiiU "Dokáže nastolit FullHD standard bez kompromisů".OdpovědětVymazatOdpovědi Vycházel jsem ze spekulací o výkonu WiiU, který by byly jen o málo vyšší, než třeba X360, ale dost vysoký na to, aby utáhl nativně 1080p. Pro WiiU by to mohlo znamenat, že každá hra, včetně těch portovaných z X360/PS3 by mohly jet ve FullHD. Navíc se žádná televizní revoluce v masovém měřítku nechystá, čili 1080p bude i rozlišení PS4 a X720 - čili v tomto hledisku WiiU nemusí vůbec zaostávat.Vymazat Podle jiných spekulací je zase WiiU dokonce méně výkonné než nynější generace konzolí, na tyto soudy je tedy opravdu velmi brzo a jde vidět, že jsi fanoušek Nintenda. O PS4 a X720 zatím nevíme vůbec nic.Vymazat Je snad zřejmé, že jde o mou soukromou spekulaci, zbožné přání atd. Je to jenom možnost, kterou by Nintendo mohlo využít a přišla by mi logická. Zároveň ale vidíme tradiční neschopnost Nintenda tyto fakta prezentovat, takže například Pikmini 3 jedou v 720p, že.Vymazat Pokud v nejbližších letech nedojde k nějaké TV revoluci, abychom všichni vyhodili svoje HD telky za nějaké superHD, tak 1080p bude stačit nejméně na dalších pět až sedm let řekl bych. A to jak pro WiiU, tak pro PS4/X720. Mimochodem nedávno Uncharted 3 konečně prodalo víc kopií, než Uncharted 1. Jsem zvědavej, kdy překoná dvojku ;). - Anonymní18. června 2012 22:06 Z ineho pohladu: hoci Nintendo robi ustupky hardcore hracom, toto nie je jeho primarny trh. Primarny trh su prave ti spominany dochodci a ich vnucata - a tym myslim 4-rocne deti.OdpovědětVymazat To je fanusikovska zakladna Nintenda. Plus ich rodicia, ktori sa mozu spolahnut, ze hra na Nintendo bude pre americkeho 4-rocneho predskolaka nezavadna. Preto ta kamenna tvar pri tvrdeni, ze Friend Codes su dobry napad - pretoze su. Akurat nie pre nas. Bol som prekvapeny, ked v rodine, u ktorej som byval tinedzer aj jeho mladsi brat hrali spolu Mario Kart na Wii. Predstavte si ako by 14-rocny a 5-rocny hrali spolu COD. To sa v americkej strednej vrstve proste nikdy nestane. Preto ak si Nintendo pojde nadalej svojou cestou, stale moze byt uspesne. Znova - nie u nas, zatial. Ale co sa stane, ked si aj europsky rodic uvedomi, ze 8-rocny hrajuci GTA asi nebude to prave orechove? Kam sa obrati?Odpovědi WiiU to bude mít těžké, protože casual scéna (a děti a důchodci) je okupovaná iPhonem a dalšíma srágorama. Snaha Nintenda zaujmout "core" publikum mi přijde jako pojistka, aby se prodalo alespoň polovina kusů, jako Wii. Mně je teda z těch dětinskejch a přiblblejch her na Wii špatně (a teď nehovořím o Mariovi). Mít doma konzoli, na které je jak Mario, Zelda a Metroid a zároveň hardcore titul typu GTA5 by pro mne bylo naprosto ideální - jako tomu bylo u všech ostatních konzolí Nintenda do vydání Wii.Vymazat


text: Balaton (česky též Blatenské jezero) je jezero v župách Somogy, Veszprém a Zala v Maďarsku v Dunajské rovině. Je to největší jezero ve střední Evropě, právě pro jeho velikost se mu v maďarštině říká také Magyar tenger – Maďarské moře. Patří podle typu mezi takzvaná stepní jezera, která se nacházejí v celé Eurasii. Název Název jezera pochází ze slovanského výrazu blato – bažina. Byl přejat do maďarštiny a jako jedno z mála místních jezer nemá koncovku -tó, označující právě souvislou vodní plochu. Maďaři jej familiárně označují jako Balcsi. Latinský název pro Balaton zněl lacus Pelsodis nebo jen Pelso, což označuje mělké jezero. Německý název pro jezero je Plattensee. Je nepravděpodobné, že bylo toto jméno dáno pro nízkou hloubku jezera, neboť přídavné jméno platt je přejato z řečtiny odkud se do němčiny dostalo v 17. století přes francouzštinu. Pozoruhodné je také to, že průměrná hloubka Balatonu (3,2 m) není pro tuto oblast nikterak určující, Neziderské jezero je ještě mělčí. Historie Základ geologického podloží Balatonu tvoří mezozoické sedimenty, avšak samotné jezero není starší 15 000 let, kdy se začala větrnou erozí a tektonickými posuvy tvořit malá jezírka, která se postupně propojovala a přibližně před 10 000 lety mělo nově vzniklé jezero o třetinu větší rozlohu než dnes. Je velmi intenzivně zanášen materiálem neseným větrem a vodními přítoky. Již dnes tvoří sedimenty na dně 6–10 metrů mocnou vrstvu, a pokud by nebyl každoročně bagrován, za několik málo tisíc let by se zanesl úplně. V lednu 846 začal kníže Pribina stavět pevnost jako sídlo své moci a několik kostelů v oblasti Balatonu, na území dnešního Zalaváru obklopeného lesy a bažinami podél řeky Zaly. Jeho dobře opevněný hrad a hlavní město Dolnopanonského knížectví se stal známým jako Blatnohrad nebo Moosburg (doslova „Pevnost bažin“) a představoval jako proti Bulharům. Během válek mezi Habsburky a Turky sloužilo po nějakou dobu jako přirozená hranice mezi oběma impérii (Habsburkové kontrolovali severní a Turci jižní břeh). Hladina jezera klesá a jeho rozloha se od 18. století (kdy bylo zdokumenováno na mapě prvního vojenského mapování do jisté míry zmenšila. Jezero pokračovalo ještě na svém západním okraji (do prostoru, kde dnes leží jezero Feneki-tó. Rovněž se západně od Hévízu rozkládá Malý Balaton (). V roce 1776 provedl detailní průzkum pobřeží Sámuel Krieger a zanesl jej mapy. Kromě pevných břehů na mnoha místech jezero přecházelo v močály a bažiny. Ty byly postupem času vysušeny. Na přelomu 19. a 20. století se Balaton stal atraktivní destinací pro maďarské umělce ale také průmyslníky a společenskou smetánku. Vlastníci pozemků propagovali lokalitu k společenskému rozvoji mimo jiné proto, že choroba s názvem phylloxera zničila jejich vinice a potřebovali tak nový zdroj příjmů. Začaly vznikat základy pro dnešní letoviska. V témže době se stal i střediskem výzkumu maďarských biologů, geologů, hydrologů a dalších vědců, což vedlo k tomu, že na jeho břehu byl v roce 1927 postaven první biologický výzkumný ústav v zemi. V roce 1909 dosáhl severního pobřeží vlak a u jižního již roku 1861. Poslední velká německá ofenzíva druhé světové války, operace Frühlingserwachen, probíhala v březnu 1945 v prostoru jezera. Občas bývá označována i právě podle jezera Balatonu. Skončila neúspěchem pro německé vojsko a vítězstvím Rudé armády. Během 60. a 70. let 20. století se Balaton stal díky soustředěnému úsilí maďarské vlády hlavní turistickou destinací, což vedlo k tomu, že počet hostů v místních hotelech a kempech vzrostl ze 700 000 v červenci 1965 na dva miliony o deset let později. Víkendoví návštěvníci regionu, vč. desetitisíce z Budapešti, dosáhl do roku 1975 počtu více než 600 000. V jednotlivých městech na pobřeží byla budována nová infrastruktura (např. rozsáhlé vícepatrové hotely) a postaveny nové komunikace, např. dálnice z Budapešti. Velký počet návštěvníků umožnil především fakt, že se zde konaly závodní dovolené velkých maďarských zaměstnavatelů. Místo bylo oblíbené i u turistů z dalších zemí východního bloku, např. z ČSSR, ale i východního Německa. Cestovali sem také i Němci z bývalého Německa západního, což vedlo často k tomu, že se zde setkávaly rozdělené rodiny. V 90. letech 20. století přestala být ve východní Evropě destinace atraktivní z důvodu nabídky jiných lokalit, především na mořském pobřeží. Situace se měnila až po modernizaci infrastruktury a zlepšení nabídky služeb na břehu jezera. V roce 2007 byl vyhlášen Národní park Balaton. V roce 2023 byl u jezera otevřen závodní okruh. Zeměpisné podmínky Rozkládá se v kotlině tektonického původu, která se táhne podél jihovýchodního úpatí pohoří Bakoňský les. Má rozlohu 596 km2, délku 78 km a maximální šířku 12 km. Leží v nadmořské výšce 105 m. Průměrná hloubka je 3 m a maxima dosahuje 11 m. Dno jezera dosahuje největší hloubky prostoru blížímu se jižnímu pobřeží. Jezero vzniklo větrnou erozí a následnou deflací (větrným odnosem materiálu). Vodní režim Povodí Balatonu má rozlohu 5180 km, množství vody se pohybuje okolo 1,8 × 10 m a obmění se přibližně za 2,2 roky. Výška hladiny byla roku 1976 při stavbě siófokského přístavu upravena a ustálena na přibližně 104 m n. m. Balaton je známý svou klidnou hladinou, avšak při bouřkách či dlouhotrvajícím rychlém větru se vlny objeví velmi rychle a do ohromných velikostí. Nejvyšší jsou, pokud vítr fouká z jihozápadního směru. Nejvyšší dosud naměřené měly výšku 1,82 m u břehu a 1,95 m uprostřed jezera, přičemž délka jedné se pohybovala pouze mezi 2–12 m. Je třeba dvou hodin po uklidnění větru, aby se hladina navrátila do původního klidu. Slapové jevy jsou patrné pouze v západovýchodním směru. Nejvyšší naměřené se vyskytly 14. května 1962, kdy na západě klesla hladina o 45 cm a na východě stoupla o celých 52 cm. Proudění probíhá u hladiny jezera od severního pobřeží k jižnímu a u dna pak ve směru opačném. V místě zúženiny u Tihanyského poloostrova dosahuje rychlost těchto proudů běžně i 2 m/s. V případě přetrvávajícího severního větru je možný i severo-jižní pohyb vodní masy: dosud největší naměřený příklad představuje rozdíl hladiny, kdy v Alsóörs poklesla o 52,7 cm a v Siófoku se zvýšila o 37,5 cm. Proudy vanou z východu na západ při hladině a při dně opačným směrem. Do Balatonu ústí mnoho krátkých řek. Největším přítokem je Zala přitékající na jihozápadě z Kis-Balatonu. Odtok je zajištěn přes umělý kanál Sió do řeky téhož jména (v Siófoku), která je spojená s Dunajem. Jezero je pravidelně zanášeno velkým množstvím sedimentů z řeky Zaly, které na jeho dně vytvořily až desetimetrovou vrstvu. Hladina jezera dlouhodobě klesá a zhoršuje se rovněž i kvalita vody. Podle nejčernějších předpovědí by okolo roku 2040 nebylo jezero ke koupání vhodné. Mikroklima Balatonu Mikroklima balatonského pobřeží se díky severojižnímu natočení, převládajícím jihozápadním větrům, kontinentálnímu okolí a vodní hladině odrážející sluneční záření podobá mediterránnímu. Roční množství slunných hodin se pohybuje okolo dvou tisíc, přičemž nejteplejšími měsíci jsou červen, červenec a srpen, nejslunnějším měsícem je červen a nejméně srážek dopadá v srpnu a září. Výrazně je díky vodní mase stahována teplotní amplituda jak denní, tak i roční. Ke konci léta se však teplota vody pohybuje okolo 28 °C (měří se v hloubce 1 m poblíž města Siófok). O trochu častěji zde také prší, než je tomu v okolní krajině. Většinu zim Balaton zamrzá, vrstva ledu se pak pohybuje mezi 20–30 cm. Předpokládá se, že počet dní kdy je břeh jezera pokryt ledem, bude v souvislosti se změnami klimatu setrvale klesat. Větry nad Balatonem povětšinou vanou z jihu, západu, severozápadu, nebo severu. Z jihozápadu přicházejí pouze ne příliš časté bouřky. Nejsilnější vítr byl zaznamenán dne 13. července 1961. a to 129,6 km/h. Pobřeží Pobřeží pod pohoří Bakoňského lesa je prudké a vysoké, místy členité (poloostrov Tihany) a je porostlé lesy. Na severním břehu se nacházejí vinice (Badacsony). Zbývající pobřeží je naopak nízké a často bažinaté. Délka pobřeží je asi 200 km. Využití Pobřeží jezera je nejdůležitější lázeňskou oblastí a po Budapešti druhým nejoblíbenějším cílem turistů v Maďarsku. Jsou zde minerální a termální prameny. Na jezeře je rozvinuto rybářství. Koupání Jelikož je Balaton poměrně mělký, prohřívá se rovnoměrně až do dna. Letní teplota vody je 20–27 °C. Zvláště jižní strana jezera je výhodná pro koupání rodiny s dětmi, neboť až ve vzdálenosti 300–500 metrů od břehu dosahuje hloubka vody 2 m. Na severním pobřeží je tato hranice místy již na 10–20 metrech od břehu, navíc je téměř celé zarostlé rákosem. Vodní sporty Velká vodní plocha jezera je vhodná pro jachting. První klub jachtařů tu byl založen v roce 1867 v Balatonfüredu. Téměř ve všech částech jezera je povolen sportovní rybolov. Nejčastěji lovené ryby jsou candáti, sumci, štiky, boleni, a kapři. Doprava Je prokázáno, že již Římané využívali jezero k vodní dopravě. První parník byl na jezero spuštěn v roce 1846. V dnešní podobě byla lodní doprava obnovena po druhé světové válce. V rekreačních místech jako jsou např. Siófok a další byla vybudována přístaviště. Jezero neslouží pro dopravu nákladní, pouze pro osobní a rekreační dopravu. Jihozápadně od města Balatonfüred se nachází loděnice. Koná se zde pravidelný závod Blue Ribbon Regatta. Jako významná destinace z hlediska turistiky je dostupné po železnici i po dálnici. Po jižním břehu jezera prochází přirozená mezinárodní spojnice Budapešti ze Záhřebem, prochází tudy silnice celostátního významu č. 7 a dálnice M7. Dále po jižním břehu vede i bývalá uherská Jižní dráha, dnes několik elektrifikovaných tratí. Ty slouží nejen pro dopravu dálkovou, ale také pro obsluhu resortů na břehu jezera, které obklopují značnou část jeho břehu. Mezinárodní letiště Sármellék zajišťuje leteckou dopravu na Balaton (ačkoli většina služeb je pouze sezónní). Města a obce na pobřeží Na pobřežích Balatonu se nenachází žádné velké město (nejbližší Veszprém leží několik kilometrů severně od jeho pobřeží). Severní pobřeží od východu na západ: Balatonkenese – Balatonfűzfő – Balatonalmádi – Alsóörs – Paloznak – Csopak – Balatonfüred – Tihany – Aszófő – Örvényes – Balatonudvari – Fövenyes – Balatonakali – Zánka – Balatonszepezd – Révfülöp – Pálköve – Balatonrendes – Ábrahámhegy – Badacsonytomaj – Badacsonytördemic – Szigliget – Balatonederics – Balatongyörök – Vonyarcvashegy – Gyenesdiás – Keszthely Jižní pobřeží od východu na západ: Balatonakarattya – Balatonaliga – Balatonvilágos – Sóstó – Szabadifürdo – Siófok – Széplak – Zamárdi – Szántód – Balatonföldvár – Balatonszárszó – Balatonszemes – Balatonlelle – Balatonboglár – Fonyód – Bélatelep – Balatonfenyves – Balatonmáriafürdő – Balatonkeresztúr – Balatonberény – Fenékpuszta (Balatonszentgyörgy) Flóra a fauna Jezero a jeho okolí hostí mnoho vzácných i chráněných převážně teplomilných rostlinných a živočišných druhů. Flóra Na jižních, slunci vystavených svazích severního břehu rostou mandloně, roubované fíkovníky a pěstují se zde také granátovníky. Na strmých svazích tabulové hory Badacsony se pěstuje vinná réva. Výhodu severního hornatého pobřeží na pěstování vinné révy objevili už Římané a tato tradice se zde zachovala dodnes. Pocházejí odsud ta nejsladší a nejkvalitnější maďarská vína a to především bílé odrůdy. Fauna V jezeře žije více než padesát druhů ryb, přičemž králem zdejších vod je nazýván candát. Kromě něj převažují úhoři, amuři, cejni, cejnci, štiky, karasi, kapři, líni a sumci. Z 250 druhů ptáků je 27 zvláště chráněných. Jsou to např. kalous ušatý, čáp černý, datel černý, kormorán velký a různé druhy volavek a kolpíků. V jezeře žije asi 1000 různých druhů hmyzu. Za zmínku stojí přibližný počet 800 druhů motýlů. Odkazy Reference Externí odkazy Balaton-tourism.hu Balaton.hu Jezera v Maďarsku Somogy Veszprém (župa) Zala Povodí Sió


Nevztekejte se, nerozčilujte se a zaměřte se jen na věci, které jsou důležité. Mějte kontrolu nad svým vlastním plánem a udělejte si seznam věcí, které můžete sami ovládat.


300 7,00 Kč 700 6,00 Kč Reklamní lupa 5239Kód výrobku: 5239 --- Prosím vyberte --- Potisk 1 barva (+2,00 Kč) Potisk 2 barvy (+3,00 Kč) Plnobarevně (+6,00 Kč)


Osho Zen karta na každý den: 20. prosince 2019 - PROCITNUTÍ - Povedomi.cz 20. prosince 2019 - PROCITNUTÍ 20.12.2019|Harryeta|Osho Zen karta na každý den KARTA PRO DNEŠNÍ DEN: 20. prosince 2019 Ten moment, když na chvíli prozřeme, zahlédneme hluboké souvislosti a pocit oběti se konečně promění ve hluboké pochopení. V takovém okamžiku je obrovská úleva, a ještě větší odpovědnost, protože už nic nebude jako dřív. Už navždy nás bude stát ohromné úsilí zapomenout na Pravdu a hrát se sebou hru na oběť a viníka. Procitnutí je chvilková záležitost, bohudíky, náš nervový systém by stejně víc nesnesl. Na chvíli jsme doslova oslepeni obrazem pravdy a musíme vstřebat to, co jsme zahlédli, protože je víc než jasné, že se budeme muset vzdát mnoha utkvělých představ a začít na svůj život a osobní realitu nahlížet úplně jinak. Až to strávíme, je potřeba jednat. Využít posvátný vhled ve svůj prospěch, vymést z pod koberce ten marast, který jsme tam roky ukládali, provětrat kostlivce ve skříni, abychom si udělali prostor pro nový, nadčasový šatník. Můžeme pochopitelně vše nechat při starém, ale bude nás to stát o hodně více úsilí než doposud. A pravděpodobně nás to z dlouhodobého hlediska bude stát i vlastní duši, protože bychom se rozhodli upsat ďáblu výmluv a nalhávání si. Takže směle do toho. Slunovrat se blíží a s ním výjimečná příležitost k ponoru. Čím hlouběji půjdeme, tím větší záblesk pravdy můžeme zažít. Jeho síla pravděpodobně na prach spálí některá naše přesvědčení o neštěstí, nespravedlnostech a křivdách, která jsou na nás páchány. A až prach zetleje a promění se v živnou půdu pro jasnost a odvahu, budeme moci zahlédnout, že ve skutečnosti šlo jen o míru naší nevědomosti a omezeném vnímání, nikoliv o objektivní realitu.


Avery Williamsová: Nejistý zítřek cena od 108 Kč - Srovname.cz Napsat recenzi pro Informace o Poradna Avery Williamsová: Nejistý zítřek Knihy pro děti a mládež Nejistý zítřek - Avery Williamsová. Nesmrtelná Serafina musí čelit své temné minulosti a riskuje, že přijde o životní lásku... To vše v pokračování Alchymie věčnosti! Serafina už prožila celá století. Ale teprve nedávno si začala připadat opravdu naživu. Konečně se rozhodla opustit svého přítele Cyruse a po letech a ...a dál? Do obchodu » Produkt Avery Williamsová: Nejistý zítřek neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné Produkt Avery Williamsová: Nejistý zítřek nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny Produkt Avery Williamsová: Nejistý zítřek neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné COOBOO Williamsová Avery - Avery Williamsová: Nejistý zítřek Knihy.abz.cz Nejistý zítřek - Avery Avery Williamsová: Nejistý zítřek Superknihy.cz COOBOO Nejistý zítřek - Avery Williamsová: Nejistý zítřek albatrosmedia.cz Více možností? Avery Williamsová: Nejistý zítřek koupíte i tady Avery Williamsová: Nejistý zítřek Megaknihy.cz COOBOO Nejistý zítřek Avery Williamsová: Nejistý zítřek Librum.cz Avery Williamsová: Nejistý zítřek Levneucebnice.cz Avery Williamsová: Nejistý zítřek Eshop.knihydobrovsky.cz Avery Williamsová: Nejistý zítřek Martinus.cz Avery Williamsová: Nejistý zítřek Nejlevnějši knihy Avery Williamsová: Nejistý zítřek i-hrackarstvi.cz Avery Williamsová: Nejistý zítřek Knihkupectví chrpa Avery Williamsová: Nejistý zítřek Knihkupectví-papyrus.cz Specifikace Avery Williamsová: Nejistý zítřek 108 Kč Serafina už prožila celá století. Ale teprve nedávno si začala připadat opravdu naživu. Konečně se rozhodla opustit svého přítele Cyruse a po letech a letech, kdy musela střídat těla kvůli zachování své nesmrtelnosti, se konečně usadila někde, kde je šťastná. Protože našla Noaha. Ale pak se stane něco velmi podezřelého a Serafina se začne obávat o své nové přátele. Rozhodne se Sera pro další, nové tělo a jiný život nebo najde způsob, jak si udržet navždy, co právě získala? (inkarnace) ... a dál? Porovnat ceny Avery Williamsová: Nejistý zítřek další knihy pro děti a mládež Avery Williamsová: Nejistý zítřek - parametry Nejistý zítřek - Avery Williamsová. Nesmrtelná Serafina musí čelit své temné minulosti a riskuje, že přijde o životní lásku... To vše v pokračování Alchymie věčnosti! Serafina už prožila celá století. Ale teprve nedávno si začala připadat opravdu naživu. Konečně se rozhodla opustit svého přítele Cyruse a po letech a letech, kdy musela střídat těla kvůli zachování své nesmrtelnosti, se konečně usadila někde, kde je šťastná. Protože našla Noaha. Ale pak se stane něco velmi podezřelého a Serafina se začne obávat o své nové přátele. Rozhodne se Sera pro další, nové tělo – a jiný život – nebo najde způsob, jak si udržet navždy, co právě získala? Nejistý zítřek - Avery Williamsová od nakladatelství Oikoymenh v kategorii | | za skvělé ceny na e-shopu Knihydobrovsky.cz


7. 7. 2009 Call of Juarez - Bound in Blood Jenže orgastické výkřiky herních kolegů na fórech se nedají ignorovat dlouho, ne při této intenzitě. Skoro každý blekotá blahem, jak je Call of Juarez 2 nejlepší FPS od doby (jmenujte si sami). Skoro každý opakuje ty samé ódy na to, že je tam vychytanej systém bullettime, přestřelky jak z filmu, poutavá story, chytré hlášky a překvapivý gameplay s grafikou, že občas i Crysis zaváhá. Váhal jsem ale i já. Jestli něco málo o westernech vím, tak je to určitý pocit nespoutané atmosféry divokého západu. Při současném trendu koridorových stříleček je to skoro nekopatibilní téma. Hru jsem si na víkend půjčil a nainstaloval. Už tady musím říct, že mne překvapila malá datová velikost, pod 5 GB s přehledem. Na dnešní dobu překvapivé. Loading trochu pomalejší, ale už je to tady, začíná hra. No jéje, kaubojové v kloboucích s kolty proklatě nízko žvýkající tabák... ale co to? První díl hry jsem nehrál, ba ani jsem ho neviděl z vlaku. Svým způsobem je to vlastně dobře, protože druhý díl je prequel, takže si to všechno můžu dát v pohodě dohromady. Příběh je totiž jedna z prvních věcí, která mne okamžitě praštila do očí. Ono dá se říct, že jde o "klasický western", což v pravém smyslu slova je. Ale lehkost a uvěřitelnost podávání mne přikovala. Nemám rád westerny a drsňácké kovboje, ale v Call of Juarez 2 mám pocit sounáležitosti s hrdiny, jsou přijatelní, příjemní, pochopitelní a sympatičtí. Nejsou drsní účelově, jsou odchováni občanskou válkou, kterou hra začíná. Dva bratři - Ray a Thomas - tak trochu dezertují z armády, aby zachránili svou matku a potažmo rodinu. Když ale zjistí, že jejich matka je u Manitoua, vydávají se do Mexika najít legendární poklad a pomoci něj pak rodinu obnovit. U mne dobré. Nějakou hlubokou myšlenku od westernu nelze čekat, ale tohle je prostě více, než přijatelné, sedí to jak zadek na hrnec. Další věcí je epesně zpracované ovládání. Základních prvků není mnoho, ale jsou vtipně modifikovány. Kupříkladu míření skrz hledí je doprovázeno dobře udělaným DOF efektem - opravdu nevidíte nic, co není před muškou. Navíc - máte-li nějakého nepřítele poněkud daleko (kurzor po najetí na nepřítele v dosahu zčervená), že kurzor nereaguje změnou barvy, stačí chvíli počkat (tj. nutnost "udržet" zaměřovací křížek na těle nepřítele i v případě pohybu) a pohled ještě více zazoomuje, takže je možné odstřelit skoro kohokoli. Kombinace dvou zbraní (dvě tlačítka myši), případně dynamit + revolver - paráda. Zastavení času a odpálení více nepřátel pomocí efektivního komba - paráda. Použití nožů na ideální vzdálenost smrtelné, jako nehlučné zbraně - paráda. Kombinování střelby obou bratří k vyčištění místnosti elegantním vpadnutím - paráda. Možnost automatického krytí za překážky a rohy budov - parádní. Duely - perfektní. A to se mi ještě nedostal do ruky gatling. Zkrátka a dobře - vtipně a jednoduše modifikované ovládání s maximálním ziskem hratelnosti. Palec nahoru! Grafika je další věc, která mne posadila na zadek. Vypadá po většinu času naprosto fantasticky, umí maskovat nedostatky na straně některých textur a i když nedisponuje nějakou zázračnou fyzikou (například nelze chůzí v poli kukuřice ohýbat stvoly rostlin), po většinu času vypadá naprosto nadprůměrně. Geniální práce se světlem a stínem navíc z většiny obyčejných lokací dělá naprostou bombu. Od začátku hry jsem atakováni kreativními vizemi grafiků, kteří nám předkládají zajímavé prostředí decheberoucím způsobem. Plynule přecházíme z lesů do údolí řek, bezchybné jsou i přechody do interiérů. Levely jsou velké a světlo z nich dělá grafické opusy. Západ slunce není klišé, je to okamžik, kdy si ucvrnknete do textilu radostí. Veškerá grafika je detailní, neopakuje se, předmětů na scéně je tak akorát, aby působila originálně a působivě a zároveň nepřeplácaně. I přes nedostatky fyziky je vizuál této hry jedním z nejlepších důkazů, že to jde, když se chce. Na mé 8800GT naprosto plynule bez zaváhání. Nebylo by to ale k ničemu, kdyby se grafici nemohli opřít o práci leveldesignérů, kteří se na hře neskutečně vyřádili. Takhle se mají dělat hry (pánové z Guerily)! Jednotlivé lokace jsou propojeny v klíčových bodech, můžeme hledat nejlepší cestičku, vychytávat terén a krytí. Občas se mi stalo, že jsem zaboha nemohl identifikovat polohu nepřítele, ale po určitém času hraní najdeme systém hraní, kdy jsme skoro nepřekonatelní. Jednotlivé lokace jsou navíc opravdu velké, neztratíte se v nich, ale můžete snadno přijít o pocit hranic, šířka herního tunelu je tak široká, až bych řekl, že nejde o tunel. Po pocitové stránce hraní určitě. Je to náplň misí, která z tohoto všeho těží. Jednotlivé připravené zážitky na sebe logicky navazují a jsou pečlivě udělané. Každých pět deset minut děláte nějakou novou činnost, kterou si patřičně užijete a jedete dál. Pravda je, že by třeba AI nepřátel mohla být lepší, protože se pak kovbojka chvílemi zvrhává v masakr... ale i když zrovna vysloveně nečistíme koridory, je naše činnost pestrá a zábavná. Implementace ovládání na některé nevšední prvky, jako je roztáčení lasa, rychlostřelba ála Sedm statečných nebo právě duely - ještě se mi nestalo, abych toho zažil tolik za tak krátký čas. Ta hra chytne a nepustí. Spojení s bezchybným dabingem a perfektně napsanými dialogy (kdy jsou vtípky opravdu vtipné) to znamená, že Call of Juarez 2 disponuje jednou z nejlepších atmosfér, jakou jsem kdy v FPS hře zažil. Nebál bych se to ozna 1000 čit za ekvivalent System Shocka nebo Half Life 1 ve westernovém kabátě. Při hraní máte pocit reálných událostí, reálných osob, reálných situací. Jejich herní karikatura je v hranicích přijatelnosti, nenarušuje atmosféru, naopak ji podporuje. Dobře - cválání na koni, držíce v každé ruce bambitku, je sice pitomost, našel bych jich i hnidopišsky více, ale takhle to prostě nefunguje. Ta hra je tak dobrá, že hravě můžeme ignorovat malé, nevýznamné nedostatky. Obzvláště s přihlédnutím k tomu, že hru mají na svědomí polští vývojaři na vlastním enginu Chrome. Přesto bych si dovolil vytknout jedinou zásadnější chybu. Jde o délku hry. Po pěti hodinách začínám mít pocit, že je konec na dosah. Na délku her mám poměrně vyhraněný názor a nebudu dělat ani v tomto případě výjimku. V Call of Juarez prožijete všechno, co byste od westernu očekávali a to formou, která je překvapivě skvěle zvládnutá. Není pochyb o tom, že si hru dám minimálně ještě jednou a možná se na chvilku podívám na multiplayer. Nemění to nic na tom, že +- šest hodin prvního hraní je šest hodin nabušených zážitky, které současné hry zoufale postrádají. Proto si budu v nejbližší době Call of Juarez 2 pro PC kupovat (a to přesto, že je i verze pro PS3, kde se nechci obtěžovat s ovládáním), protože součet jeho kvalit výrazně překračuje hodnotu celku. Kdybych měl hru nějak hodnotit, váhal bych mezi osmičkou a devítkou. Slibovaný DLC (včetně rozšíření single kampaně) a rozhodnutí hru nechránit žádným malware šmejdem mi ale říká, že tuhle hru bychom měli vyzdvihnout i přes objektivní chybu nedlouhé herní doby. Palec nahoru. P.S.: Opravdu nemám rád westerny a ani nyní je nemám nějak raději - ale tohle je prostě bomba. 14 komentářů: palec nahoru za recenzi :DOdpovědětVymazat - Anonymní7. července 2009 18:18 taky nemám vůbec westerny rád, ale po přečtení článku se na tu hru určo mrknu:)OdpovědětVymazat - Claven7. července 2009 21:25 Súhlas, prvý Call of Juarez považujem za designovo neveľmi zvládnutú sračku s originálnymi, ale zle implementovanými nápadmi a od dvojky som teda nečakal nič. Ale musím uznať, že to je kurevsky poctivá robota a chalani z Techlandu ukázali mnohým omnoho známejším štúdiám, ako sa majú robiť FPS.OdpovědětVymazat Ja by som dal hádam aj 9/10. To se tedy moc těším. Už první díl mě dostal. U westernových her bych ještě zmínil GUN ten s přivřenýma očima byl dobrej.OdpovědětVymazat Tak jsem to včera večer dorazil a tu devítku musím potvrdit. Hra je neuvěřitelně poctivá, neodfláknutá, kvalitativně vynikající hra. Příběh není žádný orgasmus inteligence, ale není hloupá, umí zaujmout a nehraje si na morálni poučku - není blbá, naopak je uvěřitelná a poutavá. Hlavně ta plejáda drobných nápadů a atmosféra - je to prostě super! V dalším díle si dáme ještě přepadení vlaku, začleníme více RPG prvků a nelineární story a máme z toho desítku jak vyšitou ;).OdpovědětVymazat - Claven8. července 2009 11:21 Ja stále snívam o tom, že Techland kúpi licenciu na The Good, The Bad and The Ugly:)OdpovědětVymazat Zase bych se bál, aby neopakovali to samé téma. Po této hře bych se nebál jim doporučit vrhnout se na jiné prostředí a styl. I když trojka by logicky vzniknout mohla (i bez licence).OdpovědětVymazat - Claven8. července 2009 15:42 Tyyy heretik jeden.OdpovědětVymazat Počítam do troch, potom tas. http://3.bp.blogspot.com/_8fMZ7tW4GU4/SOA7ZSOT2PI/AAAAAAAAAJk/5YFqYTfOlao/s320/ClintEastwood.jpg - Anonymní8. července 2009 20:11 techland vypotili aj Chrome (nie ten prehliadac "odnasbudeajwcpapier" google), ale skifi strielacku. Takze po Westernoch by mohli zdvihnut latku Scifi FPS. rohstolaOdpovědětVymazat Dave - doporučuju si teď zahrát jedničku.Já zatím hrál jenom jí (dvojku si koupím až bude za 15 liber), ale i ta byla naprosto boží a nejlepší western od Outlaws (který jsem miloval, přestože jinak westerny taky nemusím).Navíc to pěkně pokračuje příběh.OdpovědětVymazat Zase o jedničce jsem slyšel dost ostrou kritiku, tak si počkám, až se ke mně náhodou dostane, cíleně po ní bádat nebudu.OdpovědětVymazat Ivan-zrovna ji hraji, takže pokud byste měl zájem, můžu napsat dojmy:-)OdpovědětVymazat Ivan-tedy dohrál jsem jedničku a jsem dost rozpačitý. Příběh má klasické westernové prvky a klišé, ale je dobrý a zajímavý, postava reverenda je skvělá, Billy mi k srdci nepřirostl. Rozporuplná je bohužel hratelnost-začátek za Billyho je frustrující stelath nuda a teprve v průběhu hry se to zlepší. Reverendovy mise jsou parádní a přestřelky díky jeho schopnostem super, v těhle částech hry jsem se bavil luxusně, bohužel pak vždy přišla povinná stealth pasáž, ve které mechanismy nefungovaly jak měly. Vizuálně je to už spíš slabší (krajina je taková pustá a generická), i když závěrečné lokace jsou super. Velmi mě otrvavovaly vyskakující okna s nápovědou, který se objevují celou hru a dosti vyrušují, stejně jako dlouhé loadingy a na konci i ukládání. Celkově- lepší nadprůměr, nic světoborného, je vidět, že Techland měl nápady, ale provedení kulhalo. Mne sa pacila aj jednicka, ale najlepsim westernom u mna aj tak ostava Alone in the Dark 3 ;)OdpovědětVymazat


1000 25. 2. 2015 XBOX ONE večírek Chtěla tomu náhoda, ale díky laskavosti páně Minitrollově se mi poštěstilo na pár hodin si osahat vlajkovou loď Microsoftu. A jelikož jsem nedávno psal o hraní na starém dobrém Xku, přijde mi vhodné podívat se na nástupce podobnou optikou - tedy shrnout dojem z platformy na základě klíčových her, ovládání a tak vůbec - tedy ve stejném stylu, jako posledně. A byl to věru dobrý večírek! 9. 2. 2015 XBOX večírek Považuji svou skromnou sbírku herních zařízení za dostatečnou, ale sbírat hry a hrát hry jsou dvě různé věci. Jednou za rok chci vytáhnout každou platformu a řádně ji provětrat. Nyní přišel na řadu XBOX, takže jsem s kamarádem strávil jeden dlouhý večer poznáváním tajů tohoto systému. Při hraní jsem si začal více a více uvědomovat, že vlastně XBOX je platform 1000 a, která zřejmě nikdy nedospěje do "retro fáze". Neumím si představit, že bych psal jednotlivé články o každičké hře, co jsme za ten večer vyzkoušeli. Jsou to takové ty hry, ke kterým se nechcete vracet, protože vlastně nemají žádný šarm, žádnou zajímavou přidanou hodnotu. Je to takový chladný kalkul - přebalené PC hry se slušnou grafikou na svou dobu, ale že by tam byly vysloveně nějaké hity, ke kterým se vracet? Ani náhodou. Přesto se XBOX stal předskokanem velice úspěšného XBOX 360 a tak mne vždy velice zajímalo, jak k tomu Microsoft vlastně došel. 30. 6. 2014 Oddworld: Stranger's Wrath - demo Už je to docela dlouho, co jsem zapnul Playstation 3 - ale tak jednou za čas, když zrovna nehraju GTA5, se podívám na Playstation Store a postahuji demíčka her, které by mne mohly zajímat. I když je nabídka relativně chudá, velice mne překvapily hry jako Brothers: Tale of two sons (parádní pohádka, jejíž zpracování mne dostalo do kolen a celkem jistě si hru koupím), remix Darkstalkers (to je prostě dobrá bojovka), Wolf among Us (nic nového, ale pěkné), zklamaly mne hry jako Dust 514 (prostě nudná střílečka), Castle Storm, Assassin's Creed Liberation HD, Flashback... ale jedna hra z těch demíček, co jsem okusil, vynikala. Oddworld: Strager's Wrath je titul, který mi dlouho předlouho unikal, takže při ohlášení HD remixu jsem jen pokrčil rameny. Demo jsem tedy uvítal. 22. 5. 2013 XBOX ONE Já vím, opakovaný vtip není vtipem, ale nemohl jsem si pomoci. Člověk si tady dělá legraci z Playstation 4, že jen kopíruje architekturu prvního XBOXu, když tu Microsoft přijde s dokonalou pointou, že jejich nová next-gen konzole je o 359 bodů slabší, než XBOX 360, čili půjde o ... první XBOX. Microsoft nám s hrdostí sobě vlastní ukázal, že koncept HTPC má budoucnost, pokud jej budeme ovládat máváním rukou. Kdyby šlo jen o hraní sportovních / fitness / zajímavých her pohybem - ani nemrknu, koneckonců máchání ovladačem ve Wii Sports byla (a je) velká bžunda. Ale přepínat mezi kanály, zvyšovat hlasitost a Alt-TABovat pomocí zatnutých pěstiček? Třeba Microsoft jednoho dne zjistí, že hráči ovládají své konzole pomocí gest už třicet let - pomocí gest na špičkách palců, klouzající po tlačítkách ovladače. No, ale k věci. 29. 4. 2011 Deus Ex: Invisible War V roce 2003 nás Warren Spector, (spolu)autor hitů jako System Shock, Ultima Underworld a v neposlední řadě Deus Ex, obšťastnil svou 1000 hrou Invisible War, druhý díl poslední zmíněné hry. Jelikož se blíží vydání dílu třetího, napadlo mne, že by nebylo naškodu se zmínit pár slovy právě o této hře. První Deus Ex se právem stal legendou, avšak pokud si vybavíte reakce na díl druhý, tak jsou poněkud zastřené negativní kritikou. Co naplat, že recenze byly veskrze pozitivní (Gamerankings 85%), PC hráčům vadila náročnost na hardware (šlo snad o první hru, která využívala shaderů), špatná optimalizace a v neposlední řadě se v souvislosti s touto hrou začal poprvé masově používat pojem „konzolovitost“. Invisible War je konzolová mrdka a tím veškerý pokus o upřímnou kritiku končí. Přihlásit se k odběru: Příspěvky (Atom)


Král džungle 2 (2003) - Komentáře uživatelů - FDb.cz MagazínTV programKino programŽebříčkyUživateléSeznam DVD Právě je 21 přihlášených uživatelů.Nej | Katalog filmů a osobností | DVD v novinách a časopisech | Filmotéky | Bazar | Statistiky | Diskuse | Soutěže Král džungle 2 [Video] Komentáře k filmu Král džungle 2 Bohužel jsem se této komedii moc nesmála. Sice to někomu mohlo přijít vtipné, ale komentář vypravěče, a ještě ke všemu Vladimíra Čecha, do děje (a ještě ke všemu tak nesmyslný), mi přišel absolutně mimo mísu. Ani ty herecké výkony za moc nestály.Poznámka: Komentáře jsou řazeny podle počtu dosažených bodů jednotlivých členů, kteří je psali. To znamená, že čím více bodů má člen, tím je jeho komentář výše.


text: Měrná tepelná kapacita (ve starší literatuře též měrné teplo nebo specifické teplo) je množství tepla potřebného k ohřátí 1 kilogramu látky o 1 teplotní stupeň (1 kelvin nebo 1 stupeň Celsia), respektive představuje množství tepla vyvolávající u kilogramů hmotnosti látky změnu teploty : . Měrná tepelná kapacita je mírně teplotně závislá, proto je nutné u přesnějších hodnot uvádět, k jaké teplotě látky se vztahuje. Značení Značka: Jednotka SI: Joule na kilogram a kelvin značka Jkg−1K−1, (dřívější alternativu joule na kilogram a stupeň Celsia, J/(kg °C) již dnešní normy nedoporučují) Zastaralé jednotky: kalorie na kilogram a stupeň Celsia cal/(kg °C) Vztah Teplo potřebné k ohřátí tělesa o hmotnosti m o teplotu lze vypočítat pomocí následujícího vztahu kde , T1 je počáteční a T2 je konečná teplota tělesa, c je měrná tepelná kapacita látky daného tělesa. Vlastnosti Hodnota měrné tepelné kapacity je závislá na teplotě. Pro větší teplotní intervaly se zavádí střední měrná tepelná kapacita . K určování hodnot měrného tepla se využívá kalorimetrická rovnice. U plynů se rozlišuje měrná tepelná kapacita při stálém tlaku, která se označuje , a měrná tepelná kapacita při stálém objemu, která se označuje . Vztah mezi těmito měrnými tepelnými kapacitami udává Poissonova konstanta a Mayerův vztah. Příklad hodnot Související články Tepelná kapacita Molární tepelná kapacita Skupenské teplo Tepelná vodivost Externí odkazy Fyzikální veličiny Chemické veličiny Materiálové konstanty


Poloha 69 Bdsm Free Video - Oslava Poloha 69 bdsm free video AUTHOR: sex poloha 69 bdsm video. DATE POSTED: To nejlepší z Pornhub, xvideos a freevideo ExtraSex. Zapomenete na špatnou kvalitu a. České porno video - Poloha 69 je nejlepší (DaneJones Petite Teen Cutie Eaten Out in 69) - délka videa: Ve videu uvidíte: teens, creampie, czech. 8. červen Zajímalo mě, které polohy by doporučila Lady Dee lidmi právě tyto polohy SLUZBY NAHE CESKE HERECKY, Tlusté ženy bdsm video free. Poloha 69 bdsm free video - Pro vstup musíte souhlasit s podmínkami:. Milování si užijeme na a po vyzvání zadej kód Pro vstup musíte souhlasit s podmínkami: Pokud se nacházím ve státě, ve kterém je hranice zletilosti stanovena odlišně od předpisů ČR, potvrzuji, že splňuji veškeré podmínky zletilosti v daném státě. Sex seznamka i vážné seznámení. Freevideo a freefoto v číslech Celkem freevideofreefoto Tento měsíc 68 freevideo, 0 freefoto Poslední aktualizace: : Poloha 69 bdsm free video Poloha 69 bdsm free video 959 Freefotocz madam hleda 116 Www freevideo cz nahe holky fotky Jsem náročná, ale mám co nabídnout, milování spolu si krásně užijeme, tak volej hned teď. Týdenní a denní horoskopy, články na téma astrologie a esoteriky a odborná pomoc v esoterické poradně, kde Vám poradí a pomohou zkušené astroložky a kartářky. Freevideo, rychlý prachy, amatéři, české porno, lesbičky. Intimní erotický deník vysokoškolačky Anety, ve kterém popisuje své sexuální zážitky. Šikovné masérky si už protahují prstíky na tvé tělo! Sex shop prague privat liberec Šikovné masérky si už protahují prstíky na tvé tělo! Přijď si to užít! Pokud nesplňujete podmínky, opusťte prosím tyto stránky. Pokud hledáte partnera pro život, nebo jen mazlení a sex, určitě navštivte naši sexseznamku. Vzrušující poloha 69 s dvěma sexbombami. POLOHA 69 CZECH CASTING MONIKA 46 www freevideo cz uzka vagina freefotocz sex v olomouci sex shop prague sex příbram Poloha 69 seznamka zlin Poloha 69 czech from porn Sex shop prague mojevideo Poloha 69 asiatky


source: CulturaX

text: Kadeřnictví Vokovice Kadeřnictví Praha 6 Vokovice byli, předloženy dotazníky a vše potřebné vysvětleno. Studentům jsem předložila dotazník a vysvětlila, k čemu dotazník slouží a seznámila jsem je s danými otázkami. Studenti byli jak denního, tak i dálkového studia stejného oboru Kadeřník a odpovídali všichni oslovení studenti. Na Středním odborném učilišti, kde vyučuji jsem dotazník rozdala respondentům a řádně vyplněných odevzdalo respondentů dálkového studia oboru Kadeřník. Byli to studenti, kteří vykonávali závěrečnou zkoušku podle Nové závěrečné zkoušky. Vokovicím kadeřnickými salony Při vyplňování dotazníků jsem vždy byla přítomna a studentům jsem vysvětlila, k čemu dotazník potřebuji a k jakým účelům slouží. Červený vrch Ke každé otázce jsem vysvětlila podstatu zadané otázky. Dotazník obsahuje osm otázek Dotazník Pro SOU střední odborné učiliště Petřiny vykonávané závěrečné zkoušky podle Nové závěrečné zkoušky Byli jste dokonale seznámeni se závěrečnou zkouškou a ano b částečně c téměř vůbec Byli jste dokonale připraveni na závěrečnou zkoušku a spíše ano b spíše ne c částečně Kdy jste se začali připravovat na závěrečnou zkoušku a září b leden c květen Kolik jste věnovali času na přípravu závěrečné zkoušky a každý den b jednou týdně c téměř vůbec Která část závěrečné zkoušky vám dělala problémy a písemná b praktická c ústní Byla pro vás tahle závěrečná kadeřnické salony Vokovicemi zkouška stěžejní a spíše ano b spíše ne Byli jste spokojeni s hodnocením u závěrečné zkoušky a spíše ano b spíše ne Získali jste od závěrečné zkoušky uplatnění pro svou profesi a spíše ano b spíše ne Výsledky Byli jste dokonale seznámeni se závěrečnou zkouškou a spíše ano b částečně c téměř vůbec Touto otázkou jsem se chtěla dozvědět, jak moc byli studenti informováni o Nové závěrečné zkoušce. Dle grafů vyplívá, že studentů bylo seznámeno se závěrečnou zkouškou a jen studentů jen částečné. U této otázky jsem byla kadeřnickými salony Vokovic spokojena a překvapena, že opravdu se nic nezanedbalo a veškeré informace, které měli být sděleny o závěrečných zkouškách se na této instalatérů Praha 6 Vokovice škole objevili. Byli jste dokonale připraveni na závěrečnou zkoušku a spíše ano b spíše ne c částečně U této otázky jsem chtěla zjistit, jak jim jejich škola umožňuje přípravu na závěrečnou zkoušku. Dle grafu vyplívá, že škola nic nezanedbala a učitelé do Jenerálka značné míry připravili studenty na závěrečnou zkoušku. studentů bylo připraveno na závěrečnou zkoušku a studentů odpovědělo jen částečně. Část studentů asi nechodila do školy a tímto nemohla být dostatečně připravena. U této otázky jsem byla velmi překvapena vyhodnocením. Z mého pohledu se zde nic nezanedbalo a studenti byli řádně připraveni. Kdy jste se začali připravovat na závěrečnou zkoušku Na Bateriích a září b leden c květen U této otázky jsem se chtěla přesvědčit, jak byli studenti zodpovědní k přípravě na závěrečnou zkoušku. Kdy se přibližně začali připravovat na závěrečnou zkoušku. Dle grafu vyplívá, že studentů to brala hodně vážně a začala se co nejdříve kadeřnictví Vokovice připravovat. Dalších studentů v lednu, což mě celkem také překvapilo, začala poměrně v polovině před závěrečnými zkouškami. Nejvíce.


text: Eva Hašková (* 4. ledna 1946 Kladno) je česká grafička a ilustrátorka. Život Narodila se 4. ledna 1946 v Kladně. V letech 1960-1964 navštěvovala Střední odbornou výtvarnou školu Václava Hollara. Vystudovala Vysokou školu uměleckoprůmyslovou v ateliéru prof. Zdeňka Sklenáře a jeho asistenta Jiřího Anderle. Absolvovala v roce 1974 diplomovou prací - ilustracemi Nezvalovy Valerie a týden divů. Od ukončení studií ilustrovala více než šedesát titulů. Za ilustrátorskou práci byla odměněna několika Čestnými uznáními, včetně Ceny Arno Sáňky a Cenou ministerstva kultury ČR v soutěžích „Nejkrásnější kniha roku“. Na IX. Bienále ilustrací Brno získala Cenu nakladatelství Vyšehrad a na IBA Lipsko 82 Čestné uznání za grafické listy na literární téma. Pro některé bibliofilie vytvořila ilustrace v původních grafických technikách, které v její tvorbě postupně převládly. Na přehlídkách Trienále českého exlibris v Chrudimi obdržela Ceny za rok 1996, 1999 a 2002. Spolu s Karlem Zemanem obdržela Cenu na pražské přehlídce exlibris Praha 2000. V roce 2012 získala třetí Cenu na Bienále exlibris v polských Gliwicích. Autorka měla více než osmdesát samostatných výstav doma i v cizině, zúčastňuje se také významných společných výstav. Je členkou SČUG Hollar a je zařazována mezi grafiky tzv. Sklenářovy školy. Žije a pracuje ve Všenorech u Prahy. Ocenění 1974 – Čestné uznání za ilustrace, Nejkrásnější kniha roku, Praha 1975 – Cena Arna Sáňky za ilustrace Nejkrásnější kniha roku, Praha 1976 – Čestné uznání za ilustrace, Nejkrásnější kniha roku, Praha 1978 – Cena MK ČSSR, Nejkrásnější kniha roku, Praha 1979 – Čestné uznání za ilustrace, Nejkrásnější kniha roku, Praha 1980 – Cena Nakladatelství a vydavatelství Vyšehrad za ilustrace, IX.Bienále, Brno 1982 – Čestné uznání za grafiku, IBA Leipzig, Čestné uznání za ilustrace, Nejkrásnější kniha roku, Praha 1984 – Čestné uznání za ilustrace, Nejkrásnější kniha roku, Praha 1996 – Cena VIII. Trienále exlibris, Chrudim 1999 – Cena IX. Trienále exlibris, Chrudim 2000 – Cena soutěž exlibris-Praha srdce Evropy, Praha 2002 – Cena X. Trienále exlibris, Chrudim 2010 – Cena SČUG Hollar, Komorní grafika, Praha 2011 – Cena města Chrudim, XIII. Trienále exlibris, Chrudim 2012 – Cena, IX Bienále exlibris, Gliwice Dílo Autorka se věnuje převážně volné grafice. Užívá techniku tisku z hloubky, kombinovaný barevný lept doplňovaný akvatintou a ruletami. Velké formáty grafických listů doplňuje drobnými lístky exlibris, kterých pro zájemce udělala více než dvěstě. Od roku 1996 se věnuje tvorbě poštovních známek, např.: J. J. Ryba, T. Baťa, 700 let Nového Jičína, Europa-Praha, 200 let muzejnictví Opava. V roce 2021 navrhla pamětní list v podobě bankovky s portrétem Václava Havla k výročí deseti let od jeho smrti. Seznam ilustrovaných knih (výběr) Karel Josef Beneš: Kouzelný dům (1977), Uloupený život (1984) František Branislav: Hodina zvonů (1989) Karel Cvejn: Pohlednice v pastelu (1980) Jana Červenková: Krok přes práh (1978) Dominik Filip: Pohádky ze Zapomenuté země (1987) Miroslav Florian: Kardiogram (1978) Josef Hanzlík: Ikaros existoval (1980) Eliška Horelová: Pojď, dáme sbohem žízni! (1979) Rudolf Hrbek: Dobrodružství na Černé řece (1974) Josef Kainar: Lazar a píseň (1984) Miloš Václav Kratochvíl: Evropa tančila valčík (1982) Marie Kubátová: Hořký bejlí (1981) Josef Kutík: Bílá vydra (1977) Leonid Maximovič Leonov: Kobylky (1974) Rudolf Matys: Abeceda květů (1978) Gavin Maxwell: Jasná voda vůkol (1975) Jaroslav Müller: Loďky z kůry a akátu (1978), Po loveckých stezkách (1990) Jan Neruda: Binokl na očích (1974) Stanislav Kostka Neumann: Jelec (1983) Štěpán Neuwirth: Srna z olšového mlází (1983) Jarmila Otradovicová: Údery hodin (1982) Jeremej Iudovič Parnov: Truhlice Marie Medicejské (1976) Ivo Pondělíček: Cesty k sobě i druhým (1981) Vladimir Michajlovič Sangi: Námluvy v Ke-vo (1980) Ivan Skála: Oheň spěchá (1981) Donát Šajner: Obrana křídel (1982) Vlastimil Školaudy: Zazvoň u mých dveří (1977) Jan Šnobr: Věčný proud (1979) Jaromír Tomeček: Psí hlas (1979), Hora hoří (1984), Záhady divočiny (1996) Josef Vágner: Afrika ráj a peklo zvířat (1978), Afrika (1987) Miloš Vodička: Asagao (1989) Marie Vosiková: Kapky rosy (1979), Klíč (1987) Oldřich Vyhlídal: Ars poetica (1988) Výstavy Autorské (výběr) 1979 Čs. spisovatel Malá galerie, Praha 1980 Dílo-Zlatá Ulička, Praha 1982 Klub kultury, Moravská Třebová 1983 Rosen Galery Amsterdam, Oblastní muzeum Olomouc, Dílo-Gal. Karolina Praha 1984 Stichting Onderwijs Kunst Klub, Öostzaan (Holandsko), Shakespear’s Theater Stratford (Anglie), BWA Galerie Gnezdno Poznaň, Albrecht Galerie Salzhausen (Německo) 1985 Galerie Umění knihy Praha, Polder Galerie Borne (Holandsko), Hus Haus Konstanz, Seeburg (Švýcarsko) 1986 Oblastní galerie Liberec 1987 Dílo Plzeň 1988 Galerie Kniha Karlovy Vary 1989 Galerie Umění knihy Praha, Geldrop - Gijzenrooi Gallery (Holandsko) 1990 Beek - Museum (Holandsko), Bürglen - Och Lichtgalerie (Švýcarsko) 1993 Dílo Olomouc 1994 Beek - Museum (Holandsko) 1996 České Centrum Bratislava, Zámek Slavkov (Hollar), Galerie Na Mostě Hradec Králové, Galerie Zámeček Příbram 1997 Muzeum Loutkářství Chrudim, Galerie bří. Špillarů Domažlice, Muzeum Frant. lázně 1999 Galerie Studna Liberec 2000 Galerie Ikaros Slaný 2001 Galerie Kaplička Hodonín, Galerie v Lazarské Praha 2002 Městské kulturní středisko Vimperk, Galerie MAS Sezimovo Ústí, Galerie Radost Kladno 2003 Galerie Hrozen České Budějovice 2004 Galerie Univerzity Pardubice, Klub přátel umění Ú. n. O. - Galerie pod radnicí, Ústí nad Orlicí, kostel Šimona a Judy (FOK) Praha 2005 výstavní síň Středočeské Energetické spol. Praha 2006 Městské divadlo v Prostějově, výstavní síň Západočeské Energetické spol. Plzeň 2007 Kabinet exlibris PNP Chrudim, Městská galerie Sýpka Chomutov 2008 Městská galerie Mariánské lázně 2009 Městská galerie Žlutice, Městské divadlo Mladá Boleslav 2011 Hotel Villa Praha 2012 Galerie u lávky, Praha Troja 2015 Galerie Drahomíra Karlovy Vary, Krkonošské muzeum Jilemnice Společné (výběr) 1973 Grafika mladých, Galerie Artcentrum, Praha 1976 VII. Bienále užité grafiky Brno’76, Mezinárodní výstava ilustrace a knižní grafiky, Dům umění města Brna 1980 IX. Bienále užité grafiky Brno’80, Mezinárodní výstava ilustrace a knižní grafiky, Dům umění města Brna 1981 Male Formy Grafiki, Galeria Sztuki BWA, Lodž, Polsko 1982 Internationale Buchkunst-Ausstellung Leipzig, IBA Galerie, Lipsko, NDR 1983 Male Formy Grafiki, Galeria Sztuki BWA, Lodž, Polsko 1984 XI. Bienále užité grafiky Brno’84, Mezinárodní výstava ilustrace a knižní grafiky, Dům umění města Brna 1985 Male Formy Grafiki, Galeria Sztuki BWA, Lodž, Polsko 1985 Grafika 1+20, žáci prof. Z. Sklenáře, Muzeum, Prostějov 1986 Ninth British International Print Bienale, Cartwright Hall, Bradford, Anglie 1988 XIII. Bienále užité grafiky Brno’88, Mezinárodní výstava ilustrace a knižní grafiky, Dům umění města Brna 1989 Současná česká grafika, Mánes, Praha 1989 Česká knižní ilustrace, Koninklijke Bibliotheek, Den Haag, Holandsko 1992 Moderní česká grafika, Galerie-Bibliotheek, Zelhem, Holandsko 1993 Lyra Pragensis-grafika, Schlos Eichholoz, Wesseling, NSR 1993 Inter-Kontakt-Grafik, Mánes, Praha 1995 I. Trienále exlibris, Galerie města Bratislavy Mirbachův palác, Bratislava 1996 VIII. Trienále exlibris, Okresní muzeum, Chrudim 1998 II. Trienále exlibris, Galerie města Bratislavy Palffyho palác, Bratislava 1999 Cranach und Dürer im Exlibris, Kreis-und Autobibliothek Kronach, Kronach, Německo 1999 IX. Trienále exlibris, Okresní muzeum, Chrudim 2000 Praha srdce Evropy-exlibris, Klementinum, Praha 2000, Praha v grafické tvorbě členů SČUG Hollar, Galerie Hollar, Praha, ČR 2002 Consorso internazionale di exlibris, Ex libris Museum, Biblioteca civica, Varese, Itálie 2002 X. Trienále exlibris, Divadlo K. Pippicha, Chrudim 2002 Česká grafika, Mánes, Praha 2004 Grafické techniky-tisk z hloubky, Galerie Hollar, Praha 2004 Czech Graphic Art Exhibition (žáci prof Z. Sklenáře), Mubarak Public Library, Cairo, Center of Arts, Alexandria, Egypt 2004 IV. Trienále exlibris, Galerie města Bratislavy Palffyho palác, Bratislava 2005 Les arts graphiques tcheques Hollar, Galerie Audabiac, Francie 2006 XXXI. Congres de la Federation Internationale des Sofcietes ď Amateurs ď Exlibris, Salle de la Grenette, Nyon, Švýcarsko 2007 Pocta Václavu Hollarovi, Clam-Gallasův palác, Praha 2008 XII. Trienále exlibris, Divadlo K. Pippicha, Chrudim 2010 Pocta prof. Zd. Sklenářovi-výstava žáků, Muzeum Zábřeh 2010 Pocta prof. Zd. Sklenářovi-výstava žáků, Galerie Hollar, Praha 2010 Výtvarné lásky prof. Kouteckého, Galerie La Femme, Praha 2010 Intersalon AJV, Sladovna, Písek 2012 Grafika Ilustrace Hlavy, Sýpka, Všeradice 2012 IX. Mezinárodní soutěž Exlibris, Miejska Biblioteka Publiczna, Gliwice, Polsko 2013 Grafika Ilustrace, Galerie Na Hradě, Hradec Králové 2013 Známky Grafika Ilustrace Hlavy, Poštovní muzeum Praha 2013 The Spiritual Dimension of Czech Printmaking, Manhattan Graphics Center, New York City, USA 2016 Jubilanti, Galerie Hollar, Praha Odkazy Reference Literatura Eva Hašková: Grafika, 2004, Žižkovský Karel, kat. 6 s., Galerie Univerzity Pardubice Eva Hašková: Grafika, 1983, Křupka Václav, kat. 6 s., Krajské vlastivědné muzeum, Olomouc Eva Hašková: Grafika, 1980, kat. 6 s., Dílo - podnik Českého fondu výtvarných umění, Praha Externí odkazy Osobní stránky Hollar: Hašková Eva Kabinet české grafiky: Eva Hašková Galerie Dolmen: Eva Hašková Čeští ilustrátoři Absolventi Vysoké školy uměleckoprůmyslové v Praze Výtvarníci z Kladna Lidé ze Všenor Narození 4. ledna Narození v roce 1946 Narození v Kladně Žijící lidé Ženy Výtvarníci poštovních známek


Dobrý den, už pár let vždy jednou (někdy vícekrát po sobě) za několik měsíců mám po vykonání potřeby rudou krev na toaletním papíře. Večer mě hodně píchalo (stejná/velmi podobná bolest jako např. píchání v boku při běhání) uprostřed břicha až jsem odpadl do postele, ale po několika minutách to přebolelo... Zobrazit více


text: Postřižiny - Městské divadlo v Mostě | i-divadlo.cz << Podivný případ se psem | Povedený tatínek a my >> Dramaturgie: Jiří Janků. Scéna: Petr Kastner. Kostýmy: Kateřina Hájková. Výběr hudby: Petr Mandel. Režie: Petr Svojtka. Lucia Jagerčíková, Michael Vykus, Jiří Kraus, Jiří Rumpík, Otto Liška (původně Stanislav Oubram), Tomáš Vacek, Vít Herzina, Miroslav Večerka / Marcel Rošetzký, Jan Beneš, Eduard Endt... Dramatizace kultovní knihy Bohumila Hrabala, jejíž popularitu dotvrdilo také vynikající filmové zpracování Jiřího Menzela. Poetické obrázky plné nostalgie a nezaměnitelného humoru jsou vzpomínkou na autorovo dětství prožité v období první republiky v nymburském pivovaru.


Penziony na prodej Jundrov | Eurobydleni.cz Aktuální nabídka penziony na prodej Jundrov denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si penziony na prodej Jundrov než Vás někdo předběhne. Kategorie penziony na prodej Jundrov se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele penziony na prodej Jundrov neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je penziony na prodej Jundrov právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný. Levné penziony na prodej Jundrov Právě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii penziony na prodej Jundrov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující penziony Jundrov, a to penziony na prodej Jundrov, pronájem penzionu pronájmy penzionů Jundrov, Pension Jundrov na dražba. Pokud nalezené nemovitosti v kategorii penziony k prodeji Jundrov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Jundrov, komerční nemovitosti k prodeji Jundrov, komerční nemovitosti k pronájmu Jundrov, Komerční nemovitosti Jundrov na dražba. Je možné, že v lokalitě Jundrov nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Jundrov na prodej nebo komerční nemovitosti na prodej Jundrov. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Jundrov použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Jundrov případně komerční nemovitosti Jundrov. Další lokality v okolí penziony na prodej Jundrov Pro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii penziony na prodej Jundrov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr penziony na prodej Jundrov. Určitě lépe naleznete penziony na prodej Jundrov, který hledáte.


Poptávka: plastová nádrž na užitkovou vodu, 1.000 litrů, 2 ks - AAAPOPTÁVKA.CZ Registrovat firmu AAA POPTÁVKA.CZ> Přehled poptávek > Plasty > Poptávka: plastová nádrž na užitkovou vodu, 1.000 litrů, 2 ks Úvodní stránka > Přehled poptávek > Plasty > Poptávka: plastová nádrž na užitkovou vodu, 1.000 litrů, 2 ks Poptávka: plastová nádrž na užitkovou vodu, 1.000 litrů, 2 ks Číslo poptávky:81352025Zadání poptávky:12.08.2009Působnost poptávky:Karlovarský krajKategorie poptávky:Plasty Zobrazit všechny reference > Koupě jímky z plastu či ...StředočeskýDřevěná pergola se ...Praha a okolíSádrokartony v celém ...StředočeskýVýroba atypické skříně ...Praha a okolíKompletní realizace ...Středočeský Využijte nabídek partnerských webůAutaOpel Meriva 1.4 Turbo 2014 · Automat, ČR,1.maj320 000 KčFinance.iDNES.czPeníze za každý úraz? Uzavřete výhodné životkoPráce2 nabídek práce v oboru Grafikaaž 50 000 Kč / měsíčněAkční letákyVšechny letáky z pohodlí domovaNemovitostiRodinné domy ve vašem okolí i v celé ČR14 743 nemovitostí KDE SE O NÁS PÍŠE


2. 10. 2008 Wario Land - Shake It Waria mám docela hrát, i když hlavně kvůli jeho setům miniher Touched a Smooth Moves. Jeho Wariolandí hry jsem celkem mohl hrát, ale nijak mne extra nepřesvědčily. Každopádně hlad po 2D hopsačkách je obecný a po povedeném Bionic Commando Rearmed, Megaman 9 a Braid jsem si říkal, s čím přijde Nintendo. A přišlo. Na novém Wariovi se mi asi nejvíc líbí grafika. Poctivě a krásně kreslená grafika s obrovským smyslem pro detail, kde se objekty na obrazovce nerozpadnou na pixely, ani v případě zoomu obrazu. Samozřejmě, musí vám vyhovovat ten grafický styl, který se na 1000 opak nezměnil a pro mne osobně je to dobře, protože mi to lahodí oku. S grafikou souvisí i povedené animace, kterých je navíc dostatek, vyprávění příběhu v intru mi připomnělo staré dobré časy na Amize se Superfrogem. Náplň hry je vlastně stejná, jako kdysi. Na GBA jsem s Wariem trávil asi nejvíce času, takže mám možnost to přímo porovnat - je to stejné. Jednoduché ovládání - šipky + dvě tlačítka - tvoří v kombinacích možnost běhu, drcení prostředí zadkem při pádu, zvedání a házení předmětů - vše je při starém. Těmito jednoduchými triky procházíte levely, řešíte zapeklité puzzly, abyste nakonec nasbírali všechny poklady v levelu - a hurá dál. Tento koncept není nijak extra originální nebo zázračný, ale je pořád hratelný, takže k němu nemám výhrady. U Super Paper Maria bylo Wiimotu použito jen decentně a ke hře to sedělo. Wario Shake It to má ale zakódované v názvu a v principu. Když zrovna nechodíte po svých, tak můžete třesením ovladače docilovat různých výsledků. Od obligátního "oslíčku otřes se" se tak můžete rozkmitat na bradlech a podobně. Další využití pohybového senzoru je při míření - když házíte nějaké předměty konkrétním směrem. Nakláněním velice snadno a přesně trefíte nedostupná tlačítka či nepřátele. Implementace obou hlavních prvků je celkem dobrá, ale obávám se, že to nebude stačit. Postavit na třesení hopsačku, to se mi nezdá. Na druhou stranu jsou levely dobře vymyšlené a je zábavné jimi procházet. Mám za sebou teda jenom první tři. Dohrání jednoho je asi na deset-patnáct minut, což při vědomí toho, že jde o začátek hry, napovídá, že jsou poměrně rozsáhlé. Sice procházím, jako horký nůž máslem, ale těch lokací je hodně. Samotný příběh je banální, Wario opět hledá poklady, cpe se česnekem, šťourá v nose a neustále vystavuje svou majestátní zadnici. Vše je při starém, ale není to špatné, to rozhodně ne. Moje první dojmy jsou asi takové - není to bomba, ale dobře se to hraje, člověka to pobaví, krásně se na to kouká a jako oddychová 2D hopsačka to plní svůj účel, i když větší invenci při ovládání nebo originalitu bych uvítal. První dojmy - 7/10. 1 komentář:


Nintendo Wii je díky své masové popularitě bohužel cílem chtivých obchodníků, kteří vydáváním laciných podprůměrných her (prodávaných ovšem za plnou cenu) doufají, že i při zaujmutí zlomku majitelů konzole vydělají balík. Nutno přiznat, že jim to celkem vychází. Druhá věc v neprospěch Wii je fakt, že vývojaři tuto konzoli neberou většinou příliš vážně, považují ji za jakousi Playstation 2 s motion sensitive ovládáním - a hry opět podle toho vypadají. Hry se portují z PS2 a i nově vytvářené jsou identické - jako například Manhunt, který byl ale větší zábavou díky ovládání, ale jinak technologicky nic moc. Prostě humus. A přitom zbytečně. Když jsem viděl první obrázky a videa z Alone in the Dark, byl jsem nadšený. X360 / PC verze vypadala na mutaci Resident Evil 4, založenou na propracovanějším fyzikálním enginu, kde je možné například zapalovat předměty o zdroj ohně (no, PR oddělení na tom založilo většinu argumentace, proč bude hra super duper popiči nextgen, ale...). Sice mne maličko zarážel název hry, protože má jít o pátý díl, ale nakonec se zdá, že jde o úplně jinou herní sérii se stejným názvem - no je to divné, ale 1000 co na tom záleží. Když pak následně oznámili i verzi pro Nintendo Wii, byl jsem nadšený ještě více, ale když pak oznámili i verzi pro Playstation 2, začal jsem tušit kulišárnu. Takže hra nedávno vyšla, tak jsem si ji pořídil a dal jsem se do testování. Je to hrůza, nejhorší hra na tento systém a nejblbější věc tohoto století. Prostě peklo. Všechno to začíná naprosto ujetým konceptem. Tak například - ve které hře musíte mrkat očima, abyste dobře viděli? V Alone in the Dark musíte po první dva levely každých deset vteřin mačkat tlačítko na mrknutí, abyste si rozzářili pohled, protože jinak vidíte rozmazaně. Příšernost a vopruz. Autoři hry si nebyli jisti, jestli hru pojmout jako first person nebo third person střílečku, takže máme možnost přepínat kameru dle libosti. Ale ouha - je tady problém. First person pohled je značně přehlednější, protože vidíme okolo sebe - poměrně rychle se můžeme otáčet okolo vlastní osy (díky Wiimote), což v third person pohledu moc nejde - tam se otáčíme joystickem a centrujeme kameru. Bohužel - ve first person pohledu se nemůžeme rozhlížet nahoru a dolů více, než o cca 30 stupňů! V tom výsledku máme tedy možnost rozhlížení po prostoru, asi jako v Doomovi - a hře to velice vadí, protože nám to naprosto znemožňuje zaměřovat věci pod a nad námi. A co je nejhorší - jakmile se pokusíme o jakoukoliv interakci s okolím, kamera se vždy bez optání přepne na third person! Takže když sbíráme předměty, skáčeme (!) nebo někam lezeme, kamera se vždy přepne a nastaví se do nějakého defaultu, což stručně řečeno znamená, že ztratíme orientaci. Jako bonus ještě dodám, že ani third person pohled není to pravé - kamera se nastavuje povětšinou automaticky a to tak, abyste vůbec nic neviděli. A samozřejmě - skákání je nepřesné, někdy skáčete metr, jindy tři, nepřehlednost okolí způsobuje, že umíráte náhodně a nevíte proč, prostě je to totální peklo. Hlavně, že musíme mrkat. Pohled na tyto obrázky nevyvolává dávení, až se tomu divím. V reálu ale hra vypadá opravdu špatně. Tohle je ovšem jenom legrace proti příběhu hry. Story je tak neuvěřitelně hloupá, že mám z toho ranní kocovinu. Začátek je z příručky pro líné scénáristy, kapitola osmá, odstavec druhý - hlavní hrdina ztratil paměť, ale jen on dokáže spasit svět. Brzy zjistíme, že jsme jakousi hlavou super tajného společenství vyznavačů ... no nevim, nejsem tak daleko. Ale o co jde - celá hra je po obsahové stránce výtvorem dementa! Příklad 1: Hořící a bořící se budova, zaseknutý výtah v osmnáctém patře s ženskou volající o pomoc. Hlavní hrdina se po patáliích spustí na laně na střechu výtahu, a vrchním otvorem se dostane do kabiny. Žena mu začne děkovat za záchranu života. WTF? Jsme oba identicky uvězněni ve výtahu bez možnosti úniku a ona děkuje za záchranu života? Vrcholem pak je, že se po krátkém dialogu výtah utrhne a padá osmnáct pater a OBA TO PŘEŽIJÍ a ona NEUSTÁLE děkuje za záchranu života! Příklad 2: Ta samá žena o pár desítek minut hraní později. Nacházíme se v parku, hlavní hrdina silně krvácí. Žena dává instrukce - "Musíme okamžitě zastavit krvácení, musíme sehnat obvazy a dezinfekci, strašně krvácíš! Přísahám, že tě nenechám ve štychu, zachránil jsi mi život!". Na ta slova podává hlavnímu hrdinovi m 1000 obilní telefon, ať si zavolá na 911. A následně ODCHÁZÍ NĚKAM DO PRYČ! Cože? Takže ona nám chce pomoci a odejde, COŽE? Příklad 3: Starý muž vysvětluje hrdinovi bez paměti, že je pouze ten jediný, kdo dokáže spastit svět. "Spěchej", vybízí starý muž hlavního hrdinu, "sejdeme se v hotelu, pokoj 934". Starý muž vytahuje pistoli a ustřeluje si hlavu. V JAKÉM HOTELU? PROČ SE ZASTŘELIL? A samozřejmě, že žena i hrdina jsou absolutně chladní a shodnou se, že musí jít do hotelu. Příběh demence - to se nedá komentovat dál. Hra je celá totálně postižená! Toto jsou obrázky z devkitu, nenechte se zmát, reálná hra vypadá O HODNĚ HŮŘE. Ale zpátky ke konceptu. Příšerné ovládání má pak posléze jednu featuru - podržením tlačítka pro mrkání se hrdina svede dívat na svět "všeodhalujícím pohledem", který má sloužit jako nápověda v případě, že nevíme jak dál. To se hra přepne do černobílé grafiky, kde se důležité předměty zvýrazní bíle. Proč ne. Bohužel - bíle se předměty zvýrazní, až když stojíme skoro u nich - na dálku tedy nemáme šanci rozeznat vůbec nic. Typický příklad - hlavní hrdina krvácí a nachází místnost, ve které má být lékárnička. Po chvilce zkoumání zjistíme, že je zde rozbitelná stěna. Do tohoto okamžiku hry se rozbitelné stěny či dveře rozbíjely tak, že se chytil nějaký těžký předmět, typicky hasicí přístroj, a tím se bouchalo do stěny / dveří. Najdeme u stěny jakýsi odpadkový koš, dá se zdvihnout. Bohužel - hlavní hrdina je natolik zraněný, že pro bolest nedokáže koš zdvihnout. Přepneme se do všeodhalujícího pohledu - skutečně svítí rozbitelná stěna. Jak na ni? Než nás něco napadne, hrdina zemře, load a jsme NA ZAČÁTKU LEVELU, který musíme celý proběhnout zase k tomu samému místu. Máme asi tak tři minuty na prozkoumání všeho. V té samé místnosti nacházíme i dveře, které ale nejdou otevřít. Koš, se kterým by asi šly rozbít, stále neuzvednu. Přepnu se do všeodhalujícího pohledu - aha, ony ty dveře nesvítí bíle, takže je to jen kulisa a nemám se tím zabývat. Hrdina zemře, load a jsme na začátku levelu. Opět to proběhnu a napadne mne - co když jde ta zeď prostě rozstřelit? Doběhnu k rozbitelné zdi a vypálím do ní všechny tři zásobníky. Nic se nestane, takže umírám, load a jsme na začátku levelu. Probíhám level, zkoumám zákoutí. Než se dostanu k inkriminovanému místu, umírám, load a jsem na začátku levelu. Opět běžím k inkriminovanému místu a zkoumám detaily, nic nenacházím. Vytahuji tedy pistoli a střílím do odpadkového koše, třeba z něj něco vypadne. To se sice nestalo, ale - omylem se trefím do dveří (neaktivních a nezvýrazněných) a TY SE OTVÍRAJÍ! WTF?! Samozřejmě mi dochází čas, takže umírám, load, jsem na začátku levelu, běžím ku dveřím, střílím do nich, nacházím lékárničku (!!!), léčím se, ale - NEJDE SE VYLÉČIT ÚPLNĚ! Takže pořád trochu krvácím, jen jsem si prodloužil život, každopádně chápu se koše, rozbíjím s ním stěnu, vylezu ven, skáču po laně, šplhám nahoru. Proč jsem nemohl opustit místost dveřmi, kterými jsem přišel? Nevadí - utíkám dál a potkávám hejno nepřátel. Umírám, load a jsem na ZAČÁTKU LEVELU. KDO TOHLE VYMYSLEL, TAKOVEJHLE TOTÁLNĚ UJEŤÁCKEJ SYSTÉM? Demence na entou. Dva obrázky výše demonstrují zakrývání nedostatků hry rozmělněnou sračkou. Níže první Resident Evil z roku 1996. Myslíte si, že tím hrůza končí? Záměrně jsem to na začátku jenom naznačil, abych to teď vybalil. Alone in the Dark je jedna z nejodporněji vypadajících her všech dob! Já samozřejmě chápu, že je nesmírně obtížné získat od Capcomu engine na Resident Evil 4 (původně GameXube), dokonce svedu pochopit, že z důvodů snížených nákladů je těžké napsat vlastní engine na úrovni Final Fantasy 12 nebo tak něco, ale aby hra vypadala objektivně HŮŘE, než Alone in the Dark z DOSu v roce 1992, to je nemožné! A to nejde jen o technologickou stránku věc, která sotva sotva převyšuje Resident Evil 1 z Playstation 1, ale o stránku designovou, kdy jsou všechny postavy jedním slovem hnusné! Vypadají jako mrtvoly polité kyselinou a s rozmazanou rtěnkou v oblasti, kde bych očekával ústní otvor. Celá hra vypadá jako vytažená z řitního věnce koně, který právě prošel traumatizujícím zážitkem. Nedá se na to koukat, je to k zblití. Alone in the Dark 1 a 3 - léta 1992 a 1994. Vypadá to značně lépe, hezčeji a přehledněji. Ale tím zklamání pořád nekončí. Slibovaná "Havok" fyzika je smrsknuta na padání židle a vlastnost hry, která z vás má udělat údajně pyromana, je v praxi příšerně udělaná baterka. Prostě máte v ruce židli, která jakože hoří (není na ní vidět ani náznak plamene), což okolo vás vykresluje oranžové kolečko jakože světla. Vypadá to příšerně a nefunguje je to. Je to odpornej humus. A co pak nepřátelé? Nejenže jsou dementně naanimovaní, ale navíc nemají hitboxy, takže je lhostejno, jestli pálíte do hlavy, těla nebo nohy - každý zombík vydrží přesně čtyři náboje. A to p 1e5 řitom z nich nestříká krev a dokonce ani nemají ragdoll nebo nějakou fyziku po zásahu - vše je natvrdo a pitomě ručně naanimované - bliju. A jako perlička - většina renderovaných ingame animací, které by měly vypadat lépe, než realitime počítaná grafika, aby hráče inspirovaly, jsou prostě jen uložené snímky ze hry, takže to vypadá úplně stejně hnusně. A když jsem u toho - proč se hra jmenuje Alone in the Dark, když po většinu času se pohyb 1000 ujeme v mléčné šedi? Mám dobře nastavenou TV a kontrast - ale tohle vypadá, jako vyzvracená vodka s pivem. Resident Evil 4 vyšel v roce 2005 na mnohem slabší platformu Game Cube - přesto vypadá přibližně 100x lépe, nemluvě o hře samotné. Proč tomu tak je? Takhle - věřím tomu, že verze pro XBOX 360, PS3 a PC, budou graficky značně povedenější, ale pokud vím, tak obsah her je v zásadě identický. To znamená, že většina mých postřehů platí pro všechny platformy. A to si nezaslouží ani sága AITD, ani Wii ba ani Atari, které hru vydalo. Kouknu se na autory hry - Hydravision. Mají na svém kontě asi tak deset sračkózních předělávek z platformy A na platformu B. A jsme doma. Takto odporně a nevýrazně hra skutečně vypadá. Buďte rádi, že jsem nenašel screenshoty nějaké ženy. Ničí to varlata. Je na hře nakonec alespoň něco dobrého? A víte, že je? Za prvé - inventory, to je udělané moc pěkně. To samé platí pro léčení zranění. Jsou to detaily, které ale (být to jiná hra) stojí za zmínku, jsou prima. A ještě se mi líbí koncept - nunchuk aktivuje předmět v levé ruce, Wiimote aktivuje předmět v pravé ruce. Bezva to funguje v third person pohledu - zatřesete daným ovladačem a vytáhnete - schováte předmět. Bohužel - to by nebyl Alone in the Dark - ve first person pohledu znamená zatřesení ovladače ztrátu orientace - rozhodíte si kameru. Jo a taky se mi líbilo nabíjení pistole. Nikde totiž nemáte ukazatel nábojů, takže musíte pistoli v ruce natočit zásobníkem k sobě - tím jej hrdina částečně vyjme a vidíme, kolik tam zbývá munice. Tlačítkem se pak dá přebít. To je pěkné. Ale to je doopravdy všechno. A ještě jedna ukázka prvního Alone in the Dark a prvního Resident Evila. Krása! Takže - fuck off Playstation 2, fuck off Atari - začněte dělat hry na úrovni. Alone in the Dark vás rozpláče, já vás varoval! 0/10


Fender FCT-15C Yngwie Malmsteen | CMI Melodia a.s. Klipová chromatická ladička Fender FCT-15C Yngwie Malmsteen nabízí velmi snadné ovládání s velkým barevným LCD displejem s podpisem známé rockové hvězdy Yngwie Malmsteena. Zabudovaný vibrační senzor - dokonalé ladění v hlučné... Kód produktu : 17570 Detailní popis produktu Fender FCT-15C Yngwie Malmsteen Klipová chromatická ladička Fender FCT-15C Yngwie Malmsteen nabízí velmi snadné ovládání s velkým barevným LCD displejem s podpisem známé rockové hvězdy Yngwie Malmsteena. Zabudovaný vibrační senzor - dokonalé ladění v hlučném prostředí nebo možnost ladění vestavěným mikrofonem. Specifikace Fender FCT-15C Yngwie Malmsteen Typ: chromatická Signature Yngwie Malmsteen Displej: LCD, barevný Ladění: vibrační senzor nebo mikrofonem Nastavení displeje: 360° Rozsah ladění: A0 - C8 Referenční tón: 430 Hz - 450 Hz Hmotnost: 50 gramů Připravil PJ Parametry produktu: Fender FCT-15C Yngwie Malmsteen Displej: LCD, barevný Ladění: vibrační senzor nebo mikrofonem Nastavení displeje: 360° Rozsah ladění: A0 - C8 Referenční tón: 430 Hz - 450 Hz