text: Luitzen Egbertus Jan Brouwer (* 27. február 1881, Rotterdam, Holandsko – † 2. december 1966, Blaricum) bol holandský matematik, profesor amsterdamskej univerzity, zakladateľ intuicionistickej matematiky. Dielo Leven, kunst en mystiek, J. Waltman Jr., Delft 1905 (niederländisch) Over de grondslagen der wiskunde. Academisch proefschrift, Maas & van Suchtelen, Amsterdam 1907 (niederländisch; Dissertation; im Internet-Archiv, dito) De onbetrouwbaarheid der logische principes, Tijdschrift voor Wijsbegeerte 2, 1908, S. 152–158 (niederländisch) Zur Analysis Situs (14. Mai 1909), Mathematische Annalen 68, 11. März 1910, S. 422–434 Beweis der Invarianz der Dimensionenzahl, Mathematische Annalen 70, 14. Februar 1911, S. 161–165 Über Abbildung von Mannigfaltigkeiten (Juli 1910), Mathematische Annalen 71, 25. Juli 1911, S. 97–115 (Berichtigung, 23. Januar 1912, S. 598) Beweis des Jordanschen Satzes für den n-dimensionalen Raum, Mathematische Annalen 71, 16. November 1911, S. 314–319 Begründung der Mengenlehre unabhängig vom logischen Satz vom ausgeschlossenen Dritten, Verhandelingen der Koninklijke Akademie van Wetenschappen te Amsterdam (eerste sectie) 12 Erster Teil: Allgemeine Mengenlehre, Nr. 5, März 1918, S. 1–43 (Berichtigungen zum ersten Teile) Zweiter Teil: Theorie der Punktmengen, Nr. 7, März 1919, S. 1–33 Intuitionistische Mengenlehre, Jahresbericht der DMV 28, 1919, S. 203–208 Besitzt jede reelle Zahl eine Dezimalbruchentwicklung? (10. Dezember 1920), Mathematische Annalen 83, 23. Juli 1921, S. 201–210 Über die Bedeutung des Satzes vom ausgeschlossenen Dritten in der Mathematik, insbesondere in der Funktionentheorie, Journal für die reine und angewandte Mathematik 154, 1924, S. 1–7 (ursprünglich niederländischer Vortrag vom August 1923) Intuitionistische Zerlegung mathematischer Grundbegriffe (6. Februar 1924), Jahresbericht der DMV 33, 1925, S. 251–256 (ursprünglich Vortrag vom 24. November 1923) Über Definitionsbereiche von Funktionen (28. April 1926), Mathematische Annalen 97, 1927, S. 60–75 Intuitionistische Betrachtungen über den Formalismus (17. Dezember 1927), Koninklijke Akademie van Wetenschappen te Amsterdam: Proceedings of the section of sciences 31, 1928, S. 374–379 Essentieel-negatieve eigenschappen (25. September 1948), Koninklijke Akademie van Wetenschappen te Amsterdam: Proceedings of the section of sciences 51, 1948, S. 963–964 (niederländisch) Consciousness, Philosophy and Mathematics in E. W. Beth, H. J. Pos, J. H. A. Hollak (Hrsg.): Proceedings of the 10th International Congress of Philosophy (Amsterdam, August 11–18, 1948), North-Holland, Amsterdam 1949, S. 1235–1249 (englisch) De non-aequivalentie van de constructieve en de negatieve orderelatie in het continuum (29. Januar 1949), Koninklijke Akademie van Wetenschappen te Amsterdam: Proceedings of the section of sciences 52, 1949, S. 122–124 (niederländisch) Contradictoriteit der elementaire meetkunde (26. März 1949), Koninklijke Akademie van Wetenschappen te Amsterdam: Proceedings of the section of sciences 52, 1949, S. 315–316 Collected Works, North-Holland, Amsterdam Arend Heyting (Hrsg.): Philosophy and foundations of mathematics, 1975, ISBN 0-7204-2805-X (englische Rezension) Hans Freudentha] (Hrsg.): Geometry, analysis, topology and mechanics, 1976, ISBN 0-7204-2076-8 Dirk van Dalen (Hrsg.): Intuitionismus, B.I. Wissenschaftsverlag, 1992, ISBN 3-411-15371-7 (eingeleitet und kommentiert von Dirk van Dalen; Inhaltsverzeichnis, PDF-Datei, 60 kB) Life, art, and mysticism, Notre Dame Journal of Formal Logic 37, Sommer 1996, S. 389–429 (englische Übersetzung von Leven, kunst en mystiek, 1905, von Walter P. Van Stigt) Dirk van Dalen (Hrsg.): L.E.J. Brouwer en de grondslagen van de wiskunde, Epsilon Uitgaven, Utrecht 2001, ISBN 90-5041-061-8 (niederländisch; kommentierte Neuauflage der Dissertation, Fragmente und Aufsätze der Folgejahre wie Onbetrouwbaarheid der logische principes; Inhaltsverzeichnis, PDF-Datei, 22 kB; Zentralblatt-Rezension) Literatúra Dirk van Dalen: Mystic, geometer, and intuitionist: The Life of L. E. J. Brouwer, Clarendon Press, Oxford [u.a.] Volume 1: The dawning revolution, 1999, 2002 (corr.repr.), ISBN 0-19-850297-4 Volume 2: Hope and disillusion, 2005, ISBN 0-19-851620-7 Walter P. van Stigt: Brouwer’s intuitionism, North-Holland, Amsterdam [u.a.] 1990, ISBN 0-444-88384-3 (enthält auch kurze Biographie und vollständige Bibliographie der veröffentlichten Schriften Brouwers) Dennis E. Hesseling: Gnomes in the fog: the reception of Brouwer’s intuitionism in the 1920s, Birkhäuser, Basel [u.a.] 2003, ISBN 3-7643-6536-6 (Monographie über den Grundlagenstreit) Externé odkazy Literatur von und über L.E.J. Brouwer in der Königlichen Bibliothek der Niederlande Luitzen Egbertus Jan Brouwer von Mark van Atten v Stanford Encyclopedia of Philosophy, 26. März 2003 bis 6. Mai 2011 (englisch; mit Literaturangaben) Intuitionistic Logic von Joan Moschovakis v Stanford Encyclopedia of Philosophy, 1. September 1999 bis 28. April 2010 Zdroj Holandskí filozofi Holandskí matematici Osobnosti z Rotterdamu


source: fineweb

text: Caute, boli ste uz tento rok na dovolenke? Nevedeli by ste mi poradit nieco fakt super a lacne a este k tomu aj vhodne pre deti do 3 rokov? Dakujem Chcem dostávať e-mailové upozornenia na nové príspevky Ahoj, mi sme boli tu (včera sme prišli) a bolo to fajn :) žiaden neskutočný luxus, ale super cena http://edovolenky.sk/zajazd/rezidencia-mara-144248?price_from=100&price_to=200&firstminute=false&lastminute=false Zabudli ste heslo


source: CulturaX

text: Domov /Na námestí SNP si ľudia pripomenuli 69. výročie komunistického prevratu / február 26, 2017 - 07:00 Približne 30 ľudí si dnes na námestí SNP v Bratislave uložením venca pri Pamätníku 17. Novembra 89 pripomenulo 69. výročie komunistického prevratu a nastolenia komunistickej totality v Československu. Spomienku na obete komunistického režimu si zúčastnení pripomenuli aj čítaním príbehov o týchto obetiach. Ľudom na námestí SNP sa prihovorili organizátori podujatia Peter Zajac, František Mikloško, Ondrej Dostál a Juraj Petrovič. Podľa Františka Mikloška obdobie komunizmu musíme a je našou povinnosťou vidieť cez obete komunizmu. "Môžeme hovoriť o všetkom, čo tu vyrástlo, môžeme hovoriť o industrializácii Slovenska, ale naším východiskovým bodom musí byť 70-tisíc ľudí, ktorí boli vo väzení, všetci tí, ktorí boli popravení, zastrelení na hranici. Toto je východisko. Myslím si, že najväčšou výzvou tejto doby je, aby tu vzniklo múzeum obetí komunizmu, aby sme nezabudli na to, že títo ľudia mohli kedykoľvek zradiť a nezradili. Boli nositeľmi slobody," povedal Mikloško. Predseda Občianskej konzervatívnej strany (OKS) Ondrej Dostál a podpredseda OKS Juraj Petrovič vo svojom vyhlásení agentúru SITA informovali, že 25. február 1948 považujú za jeden z čiernych dní našej novodobej histórie. Komunizmus a fašizmus sú podľa nich totalitné ideológie, ktoré v 20. storočí viedli k nastoleniu zločineckých režimov, zlikvidovali demokratický právny štát, porušovali ľudské práva a páchali zločiny na vlastných občanoch. "Dnešné výročie je vhodnou príležitosťou pripomenúť si zločiny oboch režimov, poukázať na ich vinníkov a uctiť si pamiatku ich obetí. Zločiny komunizmu a fašizmu sa však nedotýkajú len ich obetí a páchateľov, ale nás všetkých. Sú upozornením, že keď režim pácha krivdy na jednotlivcoch či menšinách, väčšina nesmie mlčať a len sa tomu prizerať," píšu vo vyhlásení. V sobotu uplynulo 69 rokov od 25. februára 1948, od dátumu spojeného s nastolením komunistickej diktatúry v Československu. Prezident Edvard Beneš 25. februára 1948 pod nátlakom komunistických politikov prijal demisiu 12 nekomunistických ministrov a podpísal vymenúvacie dekréty členov novej vlády, navrhnutých Klementom Gottwaldom. Február 1948 alebo februárový puč bol komunistami nazývaný a oslavovaný ako Víťazný Február alebo februárové víťazstvo pracujúceho ľudu.


Recepty: Vianočné slané maškrty, z ktorých nepriberiete - KAMzaKRASOU.sk Recepty: Vianočné slané maškrty, z ktorých nepriberiete Blížia sa Vianoce, počas ktorých si zvykneme dopriať veľké množstvo sladkých koláčov, majonézového šalátu, vyprážaných jedál či alkoholu. Presne tieto jedlá nám však dokážu pridať nejedno kilo navyše, ktorých sa potom v novom roku snažíme rýchlo zbaviť. Ak si chcete vychutnať vianočnú atmosféru pri slaných maškrtách, vyskúšajte si pripraviť ich zdravšie varianty. Rolky z cukety 200 g tvarohového syra Cuketu umyjeme a nakrájame na tenké prúžky. Potom ju osolíme a počkáme, kým pustí šťavu. Z oboch strán ju vysušíme papierovou utierkou a opečieme na panvici s olivovým olejom. Tvarohový syr zmiešame s pretlačeným strúčikom cesnaku, mletým čiernym korením a soľou. Potom syr natrieme na plátky cukety, vložíme kúsok paradajky a stočíme do rolky. 400 g ovsenej múky 200 g nastrúhaného parmezánu Z ovsenej múky, masla, žĺtok, smotany a soli vypracujeme hladké cesto. To necháme 30 minút odpočívať a potom ho vyvaľkáme na 0,5 cm plát. Z neho vykrajujeme praclíky, ktoré ukladáme na plech vyložený papierom na pečenie. Potom ich posypeme nastrúhaným parmezánom a pečieme pri 180 °C približne 10 minút. Z hladkej múky, tvarohu, masla, vajíčka a soli vypracujeme hladké cesto. Potom ho rozdelíme na 10 častí a každú postupne rozvaľkáme na tenký šulec. Posypeme sezamom a dáme piecť pri 200 °C na 15 až 20 minút do rúry. Pred podávaním môžeme tyčinky obaliť šunkou. Mária Chromíková 23.12.16 10:54 Same dobré recepty ,len kde vziať čas na všetky dobroty. ľubka Olexyová 23.12.16 16:13 výborný nápad urobiť aj slané maškrty Soňa Krátka 23.12.16 17:24 vyzerá to naozaj výborne, treba aj slané Martina Zahoranová 23.12.16 19:38 slané dobrôtky určite vyskúšam a napečiem na silvestra Lucia Valková 24.12.16 07:47 Vyskúšam na Silvestra... Ján Soták 25.12.16 00:27 Slané je dobré Anna Kristova 25.12.16 18:50 to sú pochúťky simona vician 27.12.16 14:05 mnamka, ja mam radsej slane nez sladke, slane kolaciky traste sa :))) Bria Tóthová 30.12.16 22:36 veľmi dobré recepty, už len vínko k tomu :P Ľubica Križanová 31.12.16 10:16 Vyzerajú lákavo a zdravo :-) Soňa Horáčková 16.01.17 14:17 vyzerajú super, asi vyskúšam :) Matej Varga 30.12.19 16:49


Ostrov na oblohe v Krajine kaňonov | Smelý Zajko Ostrov na oblohe v Krajine kaňonov Mestečko Hanksville v Utahu má 219 obyvateľov a leží na križovatke cesty číslo 24 severovýchodným smerom a štátnej cesty 95 vedúcej na juh. Severne odtiaľ je sútok rieky Fremont a Kalného potoka (Muddy Creek), ktoré vytvoria Špinavú diabolskú rieku (Dirty Devil River) a tá sa neskôr na juhovýchode vlieva do rieky Colorado. 7 míľ od mesta je vedecká základňa na výskum Marsu. Zastavujeme na benzínovej pumpe, aby sme sa naraňajkovali. Okrem obligátnej kávy si načapujem z automatu ovsené vločky so škoricovo – jablkovou príchuťou. Do plastovej misky sa po stlačení gombíka sypú vločky a zároveň sú z vedľajšej dýzy zalievané horúcou vodou. Sadneme si vonku pri stole a pozorujeme rybárov, ktorí sa občas zastavia a nakúpia návnady a krmivo z veľkej chladničky, aby si svoje stanovište poriadne zakŕmili. Rieka Colorado nás vždy prekvapí tam, kde ju nečakáme a na miestach, kde rozhodujúcim spôsobom milióny rokov formuje najväčšie prírodné krásy západu USA. Stretávali sme ju v severnom Colorade, keď bola ešte malým potôčikom, videli sme ju vo Veľkom Kaňone v Arizone ako celkom veľkú a divokú rieku a zazrieme ju aj dnes 29. septembra 2012 v Národnom parku Canyonlands (Canyonlands National Park), kde celú večnosť vytrvalo modeluje so svojimi prítokmi malebné ryhy do skalných masívov. Najdôležitejší prítok Zelená rieka (Green river) spolu so samotným Coloradom rozdeľuje tento najrozľahlejší národný park v Utahu na 3 hlavné časti – Island in the Sky (Ostrov na oblohe), Maze (Bludisko) a Needles (Obelisky). Oblasti sú od seba pomerne vzdialené, nie sú prepojené a do každej je potrebné vstupovať nezávislým vstupom. Na akú-takú prehliadku parku sú potrebné najmenej 3 dni, keby ste chceli park dobre spoznať, rezervujte si najmenej týždeň. Rozhodujeme sa pre najnavštevovanejšiu lokalitu Island in the Sky, kam sa chodí zo severu, preto na križovatke v Hanksville zabočíme na sever po ceste 24, ďalej na východ diaľnicou I 70 a nakoniec odbáčame na juh cestou 191. Hneď po úvodných míľach jazdy autom v národnom parku je jasné, že park ponúka pohľady ako z iného sveta, nič podobné som doteraz vo svojom živote nevidel. Kúsok za Návštevníckym strediskom je výhľad do obrovskej priepasti členitého kaňonu, cesta pre terénne autá prudko klesá až na dno po serpentínach, vyzerá nebezpečne, až hrozivo. Nemáme chuť, dosť benzínu ani času nazvyš, aby sme sa spustili na adrenalínový zostup. V hĺbke na hadiacej sa prašnej ceste ledva vidno jednu bodku v pohybe, to len jeep pomaly stúpa hore na dobrodružnej výprave. Uvedomujeme si, že máme benzín už len na 86 míľ, pričom v národnom parku nie je jediná benzínka, ani žiadne iné služby, nemáme si kde kúpiť vodu ani jedlo. Zisťujeme, že k poslednému autom prístupnému bodu Grand View Point Overlook a späť k najbližšej benzínke je asi 80 míľ. Vlastne ide len o hrubý odhad vzdialenosti. Tŕpneme, aby nám nedošlo palivo, asistenčné služby síce fungujú spoľahlivo, ale neradi by sme boli nútení sa o tom presviedčať na vlastnej koži. Mohutné skalné terasy a stolové hory, miestami prerušované hlbokými roklinami a menšími či väčšími kaňonmi pozorujeme z vyvýšenej vyhliadkovej cesty. V roklinách a kaňonoch hľadáme obidva hlavné toky, Green river a Colorado river, tie so svojimi prítokmi vymieľajú korytá, obrastené prekvapujúco bujnou zeleňou. Po dvojtýždňovom maratóne prehliadok národných parkov juhozápadu USA sme už dosť unavení, hoci sme na dovolenke, nemali sme ani jeden „oddychový“ deň. Fyzická záťaž je vysoká, najmä to, že sa vyskytujeme vo vysokých nadmorských výškach od 2500 do 4500 metrov nad morom. Časový posun tiež robí svoje. Telesná záťaž by sa však dala vydržať. To, čo nám skutočne robí problém je skutočnosť, že sme „preparkovaní“, emocionálne presýtení, pretože aj nádhery sa dá prejesť, keď ju vstrebávate príliš rýchlo. Národný park Canyonlands opúšťame s pocitom, že sme si jeho hlavnú časť síce pozreli, ale dostatočne neužili, nehovoriac o zvyšných dvoch lokalitách. Je iné vidieť niečo z rýchlika a v strese, alebo si v pohode vychutnať tie krásy. Rozhodne sa sem pri najbližšej návšteve USA, a to čím skôr musíme vrátiť, pretože tento zázrak stojí zato.


Zdravím, pri dnešnom športovom prenose Masters v snookri sa celkom dobre robilo. Aspoň tam nevykrikoval Honza Slepička, ktorého komentáre pri hádzanej spôsobili mierne miknutie mojej ruky a následný koniec života vrtákov 0.3 mm - najmenšieho, aký mám Števko... Plod práce dnešného popoludnia: Prasiatka ešte nafarbené nie sú. Najradšej by som ich mal čierne lesklé, ale nemám biele nápisy. Ešte sa s tým trošku pohrám, no tá farba ma máta. Červená sa mi tam vzhľadom k predpokladanej farbe karosérie nehodí... Verte mi, že zabíjať čas s dielmi, ktoré po zložení modelu nikto nikdy neuvidí, je to posledné čo by som robil. Bola to len zhoda okolností, že som sa do toho teraz pustil... Ďalšie sú tie akumulátory, ktoré ma vytáčajú do nepríčetnosti, už tretíkrát ich robím...


source: wikipedia

text: ’Abú ’Abdalláh Muhammad Ibn Músá al-Chórezmí ’Abú Dža’far (Chvarizmí, Chovarizmí, Choresmí, arab. * okolo 780 - † asi 850, Chórezm) bol perzský matematik, astronóm a geograf. Životopis Al-Chorezmí pochádzal pravdepodobne z perzského mesta Chórezm (dnes Chiva v Uzbekistane), jeho meno znamená v arabčine jednoducho z Chórezmu. Chórezmího rodný jazyk bol pravdepodobne perzský (farsí), alebo skôr dnes už mŕtvy chórezmský jazyk z rodiny iránskych jazykov. Svoje diela však písal po arabsky, ktorý bol vedeckým jazykom islamského sveta. Žil a pôsobil v Bagdade na dvore siedmeho kalifa Al-Ma’múna Abbása. Dielo Číslo nula Je tiež autorom aritmetického traktátu Kitáb al-džám’a wa-t-tafríq bil-hisáb al-hindi () približne z roku 825, ktorý v roku 1145 preložil Robert z Chesteru do latinčiny pod názvom Algorithmi de numero indorum (slovensky: al-Chorezmí o indickom počítaní). Prostredníctvom tejto knihy sa Európania zoznámili s indickou pozičnou sústavou počítania a s číslom 0 (nula). Algebra Al-Chorezmí po prvýkrát v dejinách chápe algebru ako samostatnú matematickú disciplínu, ktorú opísal v spise Hisáb al-džabr wa-l-muqábala (). Z arabského al-džabr pochádza moderné slovo algebra. Algoritmus Meno Al-Chórezmí bolo v stredoveku latinizované na Al-Gorizmi, neskôr na Algorithmi a stalo sa základom slova algoritmus, čo znamená postup (výpočtu). Samotný princíp algoritmizácie však nie je od Chorezmího, ale bol známy v antike a používal sa už v Babylone. Neznáma X Chórezmímu sa pripisuje aj tradícia označovať neznámu veličinu symbolom X. Vo svojom diele Al-džabr wa-l-muqábala popisuje metódu (v podstate algoritmus) na vyjadrenie neznámeho (arab. aš-šáí, doslovne vec) v rovnici prvého stupňa, za použitia ďžabr (odčítania) a muqábala (rovnosti, porovnania). Na konci označuje veci (aš-šáí) znamienkom X. Geografia V roku 833 dokončil dielo Kitāb Ṣūrat al-Arḍ (arabsky: كتاب صورة الأرض, "Kniha opisu Zeme") v ktorej preložil a prepracoval Ptolemaiovo dielo z druhého storočia Geografia. Iné projekty Referencie Narodenia v 8. storočí Úmrtia v 9. storočí Perzskí matematici Perzskí astronómovia Stredovekí astronómovia


text: Nástroje zjednodušeného používania Pomocné nástroje Výber jazyka Navigačný riadok Tieto informácie nie sú dostupné vo vami vybranom jazyku. Zvoľte iný jazyk.de en fr Tieto internetové stránky sa riadia všeobecnými jazykovými usmerneniami stanovenými pre portál EUROPA. Snažíme sa uverejniť čo najviac informácií v 24 úradných jazykoch EÚ. Z dôvodu prekladateľských a časových obmedzení pri niektorých textoch (napr. správach) sú niektoré informácie dostupné len v angličtine, francúzštine a nemčine. Právne predpisy a iné úradné dokumenty sú prístupné na stránkach Európskej komisie EUR-Lex vo všetkých úradných jazykoch EÚ.


Úvod Bankovky Repliky bankoviek 1000 dong Južný Vietnam 1955 P04s SPECIMEN - REPLIKA Kód: bankovky-JUŽNÝ-VIETNAM-04s-REPLIKA Vietnamská republika vznikla rozdelením pôvodnej francúzskej kolónie 17. rovnobežkou. K rozdeleniu došlo počas Ženevskej mierovej konferencie medzi 8. májom až 21. júlom 1954. Rozdelenie krajiny bolo súčasťou mierového riešenia niekoľko rokov trvajúceho konfliktu medzi Francúzskom a prevažne komunistickým partizánskym hnutím Viet Minh. Podľa dohody sa mali v oboch častiach krajiny uskutočniť demokratické voľby a následne rozhovory o znovuzjednotení. K tomu však v južnej časti krajiny nedošlo, pretože vláda na juhu pod vedením Ngô Đình Diệma považovala voľby na severe za zmanipulované. Ozbrojené zrážky s komunistickými jednotkami, medzi rokmi 1965 a 1975, sa stali najväčším konfliktom druhej polovice 20. storočia, známym ako vietnamská vojna. V roku 1976 bola Vietnamská republika zlúčená s Vietnamskou demokratickou republikou, nový štátny celok, ktorý oficiálne vznikol 2. júla 1976 bol pomenovaný Vietnamská socialistická republika.


Pred 2 mesiacmi 06:43 GotPorn telocvičňa, lízanie análu


text: Pavol Jozef Šafárik (Safáry/Schaffáry/Schafary/Saf(f)arik/Šafarík/Szafarzik, po česky Pavel Josef Šafařík, po nemecky Paul Joseph Schaffarik, po latinsky Paulus Josephus Schaffarik, po maďarsky Pál József Saf(f)arik) (* 13. máj 1795, Kobeliarovo – † 26. jún 1861, Praha) bol slovenský, v Čechách naturalizovaný básnik, historik, etnograf, slavista a univerzitný profesor. Založil vedeckú slavistiku. Svoje diela písal prevažne po nemecky alebo po česky. Rodina Život Šafárikovej rodiny, jeho rodičov, starých rodičov, príbuzných a súrodencov bol úzko spätý so Štítnikom a jeho okolím. Otec Pavol (Pavel) Šafárik (1761 – 1831) sa narodil v Štítniku 26. januára 1761, tu aj navštevoval latinskú školu. Dva roky chodil do školy v Kunovej Teplici, aby sa naučil po maďarsky. Po ukončení štúdií pôsobil ako učiteľ (preceptor) v okolí Štítnika asi 15 rokov. Pravdepodobne hmotné dôvody viedli Šafárikovho otca k tomu, že zanechal učiteľské povolanie a odišiel za farára do Kobeliarova. Krátko na to sa narodil P. J. Šafárik. Jeho najstarší brat Ján mal vtedy už 12 rokov, sestra Mária 10 a ďalší brat Ľudovít Samuel 7 rokov. Matka P. J. Šafárika Katarína, rodená Káresová (1764 – 1812) pochádzala z chudobnej zemianskej rodiny v Hankovej. Mali spolu 5 detí, a to už spomenutých súrodencov P. J., a tiež „prvého" Pavla Jozefa narodeného 1791, ktorý ale po roku umrel. Keďže kobeliarovská fara bola jednou z najchudobnejších v Gemeri a ak chcela Šafárikova matka primerane zabezpečiť svoje štyri deti, musela siať ľan, priasť, dávať si tkať, starať sa o hospodárstvo, a dokonca aj obchodovať. Aj preto bol v domácnosti vždy dostatok všetkého. Umrela 14. decembra 1812 ako 48-ročná. Šafárikov otec sa polroka po jej smrti oženil druhýkrát (2. júna 1813), proti vôli svojich detí, s vdovou po rožňavsko – bystrianskom farárovi Pavlovi Lovčánim, Rozáliou, rodenou Drábovou. Z prvého manželstva mala dve deti, dcéru Rozáliu a syna Pavla. S touto ženou, žil až do svojej smrti, do 4. februára 1831. Pavol Jozef Šafárik mal teda 4 vlastných, z toho jedného, „menovca" ani nepoznal, a 2 nevlastných súrodencov. Osud manželky a detí po Šafárikovej smrti Manželka P. J. Šafárika, Júlia, rodená Ambróziová, žila ešte pätnásť rokov po smrti svojho manžela. Umrela roku 1876 ako 73-ročná. Najstarší syn Vojtech (1831 – 1902) po skončení štúdií v Göttingene dostal miesto profesora na obchodnej akadémii vo Viedni, neskôr sa stal význačným chemikom. Mladší Jaroslav (1833 – 1862) ukončil medicínu na pražskej univerzite a stal sa druhým asistentom profesora Bohdálka, anatóma. Pre slabý plat roku 1858 odišiel od neho do Viedne za praktického vojenského lekára. Po návrate z vojny v Taliansku sa stal vrchným asistentom na c. k. Jozefínskej akadémii vo Viedni. Najmladší syn Vladislav (1841 – ?), ktorý robil rodičom najväčšie problémy, začal študovať právo na pražskej univerzite, ale štúdium nedokončil. Odišiel k vojsku a bojoval v Taliansku pri Magente a Solferine, kde bol aj ranený. Čoskoro si získal dôstojnícku hodnosť. Dcéra Božena (1831 – 1895) sa vydala za Josefa Jirečka (1825 – 1888), literárneho historika a českého politika, ktorý bol určitý čas vychovávateľom v Šafárikovej rodine. Ich synom, a teda vnukom P. J. Šafárika, bol Konstantín Jireček, historik, autor štúdie Šafařík mezi Jihoslovany, a dcérou Svatava Jirečková, ktorá sa stala maliarkou vo Viedni. Život Slovensko (1795 – 1815) Narodil sa 13. mája 1795 v evanjelickej fare v Kobeliarove. Kobeliarovo, kde prežil P. J. Šafárik detstvo a kam sa rád vracal aj v neskoršom období, leží v juhovýchodnej časti Slovenského rudohoria. Je približne rovnako vzdialené od Rožňavy, Dobšinej a Jelšavy. Dá sa povedať, že sa nachádza v ťažisku pomyselného trojuholníka týchto troch miest. Základy školského vzdelania, ako to zhodne uvádzajú životopisci, získal od otca, pričom všetci vychádzajú z neskorších zápisov jeho syna Vojtecha. Ten píše v knihe Co vyprávěl P. J. Šafařík...: „Když mu ale v 7 mém roce jen jednou abecedu celou ukázal, tu on sám hravě čísti se naučil, a již pak celý den na peci sedával čítaje. Do 8 ho roku již dvakráte byl celou bibli přečetl, a jedno ze zalíbených jeho zaměstnání bylo, že bratřím a sestře, jakož i lidem domácím kázával." Škola ani učiteľ sa tu vôbec nespomínajú. V životopisoch P. J. Šafárika sa uvádza, že na jeho národné povedomie vplýval v Kobeliarove jeden z tamojších pismákov menom Novák, ktorý mu požičiaval na čítanie české knihy. S najväčšou pravdepodobnosťou ide o tamojšieho učiteľa, „ludimagistra" Tomáša Nováka. Dôležitejším faktorom ale, ktorý vplýval na Šafárikovo národné povedomie bolo prostredie v ktorom žil. Tvorilo ho slovenský ľud, jeho piesne, rozprávky a povesti o zbojníkoch, spolu s krásou okolitej prírody. O hĺbke a intenzite vplyvu kobeliarovského prostredia na Šafárika, svedčia jeho spomienky na detstvo. Vedel si ich veľmi živo vybaviť aj po 50 – 60 rokoch, ako to vidieť v už vyššie spomenutej publikácii Co vyprávěl P. J. Šafařík... V rokoch 1805 – 1808 študoval v Rožňave. Niektorí životopisci spomínajú nižšie gymnázium. Iní zase hovoria o evanjelickej škole, ktorá sa práve v nástupnom roku P. J. Šafárika postupne menila vo „vyššiu" strednú (latinskú) školu. Keďže Šafárik tu študoval len tri ročníky, viacerí životopisci sa prikláňajú k názoru, že nastúpil hneď do druhého ročníka donatistov. Počas rožňavských štúdií býval Šafárik u Ujházyho, kde sa zároveň stravoval, tak ako ďalší študenti i dievčatá, ktoré sa prišli do Rožňavy naučiť nemčinu a šitie. P. J. Šafárik pod vedením a osobným dohľadom svojho profesora, od roku 1806 aj svojho príbuzného, a jeho dcéry vydatej za Ujházyho, úspešne rozšíril svoje vedomosti a vzdelanie. Okrem povinnej latinčiny osvojil si maďarčinu a nemčinu. Na jeseň roku 1808 odišiel P. J. Šafárik na štúdium humaniora do Dobšinej, hoci mohol pokračovať v syntaxi a rétorike. Hlavným dôvodom jeho odchodu bolo opäť pravdepodobne hmotné postavenie rodiny. Štúdium bolo výhodnejšie, pretože tu mohol bývať a aj býval, u sestry Márie, ktorá sa sem presťahovala z Rožňavy. P. J. Šafárik študoval v Dobšinej 2 roky, a to v školských rokoch 1808/1809 a 1809/1810. V štúdiu na dobšinskej škole dosiahol ešte väčšie úspechy než v Rožňave. V Dobšinej sa ďalej rozvinuli a prehĺbili predpoklady k jeho básnickej, pedagogickej a vedeckej činnosti. Splnil zároveň podmienky potrebné k ďalšiemu štúdiu, a tak odtiaľ odchádza s výborným vysvedčením, žiadúcimi vedomosťami z literatúry, so znalosťou latinčiny, nemčiny a maďarčiny. Štúdium v Dobšinej, kde sa hovorilo prevažne po nemecky, poskytovalo slovenským chlapcom možnosť aktívne si osvojiť nemeckú reč, prípadne zdokonaliť sa v nej. Z knihy Šafárik na Slovensku...: „...do Dobšinej prichádzali chlapci statkárov, dedinskej inteligencie remeselníkov a kupcov i zo vzdialenejších stolíc, aby okrem vedomostí z donáta, gramatiky a syntaxe osvojili si i nemeckú reč. Podobne chodievali chlapci zo slovenských rodín študovať na latinské školy do Gemera, Oždian a Rožňavy, aby si tu osvojili maďarčinu. Ak sa chceli vzdelanci Uhorska uplatniť v praxi, museli nevyhnutne ovládať všetky štyri jazyky krajiny: latinčinu, nemčinu, maďarčinu a slovenčinu." Z tohto hľadiska bolo pre P. J. ozaj šťastím, že študoval aj v Rožňave a, aj keď nevyhnutne, ale predsa aj v Dobšinej. Ukončením štúdia v Dobšinej nastáva v živote 15-ročného Šafárika veľká zmena. Vyčerpal možnosti štúdia v regióne, a je preto nepriamo nútený opustiť rodinu a rodisko Kobeliarovo, gemerské prostredie, bohaté na kultúrnu históriu. Tým zároveň stratí bezprostredný kontakt so slovenskou dedinou a jej ľudom, jeho problémami, ale aj s jeho slovesnosťou a folklórom. P. J. Šafárik prišiel do studeného a drsného podnebia Kežmarku na jeseň roku 1810. Čakalo ho tu päť rokov štúdia, študoval tu však len štyri roky. V dôsledku usilovnosti bol rétorom len jeden rok (1810/1811), po roku prešiel do filozofie a v školskom roku 1812/1813 bol už politikom juristom. V poslednom roku štúdia (1813/1814) absolvoval teológiu, ktorej obsah vyučovania okrem teologických disciplín tvorili prednášky z histórie a encyklopédie, z teoretickej a praktickej fyziky, zo zdravovedy a prirodzeného práva, z práva štátneho a práva národov. Štúdium v Kežmarku ukončil P. J. Šafárik v lete roku 1814 absolvovaním všetkých troch kurzov: filozofického u J. Genersicha, v ktorom sa preberala logika, metafyzika, čistá a aplikovaná matematika, teoretická a experimentálna fyzika, ekonómia ruralis, latinský štýl, porovnávacia filozofia a história Uhorska; Šafárika vo všetkých predmetoch hodnotili známkou eminens; politicko – juridického pod vedením Š. Aderjána, kde učebný plán obsahoval predmety: jus naturae, jus privatum civile et criminale, scienciae politicae, ktorý skončil vo všetkých predmetoch ako eminenter; teologického u profesora Daniela Mihálika, kde si výborne osvojil dogmatickú a morálnu teológiu, úvod do kníh sv. Písma (hermeneutiku), gréčtinu a hebrejčinu. Ako podmienku pre prijatie na nemeckú univerzitu a získanie niektorého zo štipendií pre „uhorských" študentov v Nemecku vykonal kandidátikum z teológie u K. Genersicha s prospechom „eminenter profectus in theolog. praeparatoris". Štúdium a pobyt v Kežmarku mal pre formovanie osobnosti P.J. Šafárika, ako básnika a neskoršieho vedca európskeho ba svetového formátu veľký význam. Sám o tom napísal vo vlastnom, po nemecky napísanom životopise. P. J. Šafárik sa v štúdiu vyznačoval mimoriadnou usilovnosťou, vynikal v „mravoch" (v správaní) i v prospechu, za čo ho v jednom i v druhom hodnotili známkou „eminens". Šafárik si dokonale osvojil nemčinu a klasické jazyky. V teologickom kurze sa učil gréčtinu a hebrejčinu. Gréčtina a latinčina mu otvárali brány k antickej a latinskej literatúre. Vedomosti poskytované školou si Šafárik rozširoval a prehlboval samovzdelávaním, v čom mu vytvárala vhodné podmienky bohatá lyceálna knižnica, ale aj diela a časopisy, ktoré si sám kupoval. Štúdium histórie a vedomosti z nej formovali v Šafárikovi historické vedomie, v ktorom začínala zaujímať dôležité miesto láska k českému a k slovenskému národu, postupne sa rozširujúc na národ srbský a neskôr na všetky slovanské národy. Tu na evanjelickom lýceu v Kežmarku sa spriatelil s J. Blahoslavom, ako aj poľskými, srbskými, ukrajinskými študentmi, čo taktiež ovplyvnilo jeho slovanskú orientáciu a literárnu, najmä básnickú tvorbu. Šafárikova láska k rodnému kraju, vlasti, národu a jazyku našla konkrétny výraz v básnickej tvorbe a v zbieraní slovenských ľudových piesní. Výsledkom básnickej tvorby v Kežmarku bola oslavná báseň na Ondreja Máriassyho, patróna lýcea, baróna z Markušoviec a Batizoviec z príležitosti jeho návratu ako kolonela pešiakov z vojny proti Napoleonovi pod názvom Ode festiva. Do literatúry sa však uviedol básnickou zbierkou Tatranská Múza s lyrou slovanskou (Levoča 1814). Na odporúčanie riaditeľa, alebo z niektorého z profesorov, Šafárik, ako vynikajúci študent, ktorý bol len rok rétorom, a rok preskočil do filozofie, prijal v roku 1812 miesto súkromného vychovávateľa v rodine Dávida Goldbergera. Práve v tomto období, ako je už spomenuté vyššie, nastali v jeho rodnom Kobeliarove veľké zmeny. Dňa 14. decembra mu umrela matka, ktorú veľmi miloval a otec sa po pol roku oženil druhýkrát so spomínanou Rozáliou. Nemecko (1815 – 1817) Po ročnom vychovávateľskom pôsobení pokračoval v štúdiu na Univerzite v Jene. Pre Jenu sa P. J. Šafárik definitívne rozhodol počas štúdií v Kežmarku, predovšetkým na želanie otca. Hradením študijných nákladov v Jene sa písomným potvrdením zaviazal otec, potešený tým, že aspoň jeden z jeho synov bude kráčať v jeho šľapajach. V Jene býval v jednom dome so Samuelom Ferjenčíkom a Ondrejom Jamriškom, v posledom roku štúdia i s Jánom Benediktim. Žil veľmi skromne, o čom svedčí jeho rozprávanie synovi Vojtechovi. Obdobie po napoleonských vojnách, v ktorom študoval Šafárik v Nemecku, poznamenávala vzrastajúca politická a kultúrna aktivita nemeckej mládeže. Politické ovzdušie na jenskej univerzite sa vyznačovalo slobodomyseľnosťou a kritickosťou voči reakčnému a politickému poriadku. Profesori a študenti otvorene a bez obáv vyjadrovali svoje náhľady a formulovali celonemecké požiadavky. P. J. Šafárik sa na podujatiach študentov nezúčastňoval, rešpektujúc Summu akademických zákonov, zakazujúcich účasť v „buršenšaftoch a landsmanšaftoch", ktorú podpísal. V Jene strávil P. J. Šafárik dva roky, čím skončil tri semestre. Dňa 16. mája 1816 sa stal členom Societas latina Jenensis. Výsledkom Šafárikovej básnickej činnosti v Jene je sedemnásť básní, napísaných prevažne od októbra 1815 do mája 1816. Vyšli v Hromádkových Prvotinách pěkných umění vo Viedni a získali mu zvučné meno v Čechách a na Slovensku. Tri semestre štúdia na univerzite v Jene znamenali veľký prínos pre P. J. Šafárika v každom smere. Predovšetkým prispeli k formovaniu jeho odborného a vedeckého profilu. V Jene si osvojil kritické metódy vedeckého bádania. Tu si získal dôkladnú metodologickú prípravu pre vedeckú činnosť. V Jene si našiel ďalších priateľov z radov spolužiakov. Z nich Juraj Müller, bývalý vychovávateľ v rodine Kubínyiovcov, poskytol Šafárikovi informácie o tomto východnom mieste, prostredníctvom Samuela Ferjenčíka mohol osobne spoznať J. W. Goetheho a s Jánom Chalupkom mal spoločné literárno-umelecké záujmy. Z Jeny, s ktorou sa Šafárik lúčil nerád, odišiel na začiatku mája 1817 v rukách s vysvedčením vydaným na odchod prorektorom Danzom. Príčiny jeho predčasného odchodu sa vysvetľujú rozdielne: administratívnym zásahom rakúskej vlády, ktorá nedovolila mladíkom z Uhorska študovať v Nemecku, Šafárikovou obozretnosťou, ale aj finančnou tiesňou. Na ceste do vlasti sa zastavil v Lipsku a v Prahe, kde sa stretol s viacerými českými národovcami (Dobrovským, Jungmannom, Hankom, Presslom, Nejedlým a i.). Po mesačnom pobyte v Prahe, kde sa zaujímal o miesto vychovávateľa, odišiel cez Viedeň do Bratislavy. V Bratislave, kde pobudol desať dní, sa osobne stretol s Františkom Palackým, s ktorým si písal už predtým. Slovensko (1817 – 1819) V lete 1817 dostal P. J. Šafárik pozvanie na vychovávateľa do rodiny Gašpara Kubínyiho v Bratislave. P. J. Šafárik ponuku prijal a na miesto nastúpil 20. augusta 1817. Vychovával jeho syna Ladislava. K tomuto rozhodnutiu mohlo viesť Šafárika viacero motívov: možnosť vedeckej práce, finančné dôvody spojené so snahou čím skôr si vyrovnať dlžobu u brata Jána, ale aj postavenie Bratislavy a Kubínyiovskej rodiny vo vtedajšom vedeckom, kultúrnom a spoločenskom živote Uhorska. Gašpar Kubínyi a celá jeho rodina si P. J. Šafárika vážila, veľmi dobre finančne honorovala, prejavovala k nemu priateľské, skoro familiárne vzťahy. Priateľstvo Pavla Jozefa Šafárika s o tri roky mladším Františkom Palackým našlo výraz i vo vedeckej práci, ktorej výsledkom bolo spoločné literárno-teoretické dielo Počátkové českého básnictví obzvláště prozodie (Prešporok – Praha 1818). Ich spoločným priateľom bol Ján Blahoslav Benedikti, potom sa však odmlčal, potom pribudol Ján Kollár, s ktorým sa Šafárik osobne spoznal na jar 1819. Rok 1819 znamenal rozhodujúci obrat v živote a povolaní P. J. Šafárika. Vychovávateľstvo v Kubínyiovej rodine sa mu chýlilo ku koncu. Neprijal ani predtým ponúkané miesto profesora na evanjelických školách „v severných Uhrách", ale rozhodol sa pre Nový Sad, kde nezjednotená pravoslávna cirkev už skôr vytvorila gymnázium a na jar 1819 vypísala konkurz na miesto riaditeľa a prvého profesora. Na to však Šafárik potreboval doktorát. S pomocou, a odporúčaním Jána Blahoslava Benediktiho ho dostal dňa 5.apríla 1819. Opäť s pričinením Jána B.B., ale aj niektorých známych Srbov, výber na miesto riaditeľa nakoniec padol na najmladšieho z prihlásených, na P. J. Šafárika. Vychovávateľskú činnosť v rodine G. Kubínyiho ukončil teda koncom júna 1819. Šafárikov odchod z Bratislavy chápali vlastenci, predovšetkým ale českí, ako stratu pre národ. Niekoľko týždňov pred odchodom do Nového Sadu pobudol v rodnom Gemeri, Kobeliarove a u starého otca Káresa v Hankovej. Bol to posledný pobyt Šafárika v rodisku, do ktorého sa už v živote nevrátil. Srbsko (1819 – 1833) Funkciu riaditeľa prevzal P. J. Šafárik slávnostným prejavom, ktorý predniesol v latinčine. Načrtol v ňom dejiny gymnázia, hovoril o profesoroch a ich vyučovacích povinnostiach, potom vyjadril svoje pedagogické názory na koncepciu školy, zoznámil prítomných s návrhom reforiem, ktoré plánoval uskutočniť. Nový riaditeľ zapôsobil na Srbov veľmi priaznivým dojmom. Okrem P. J. Šafárika všetci profesori boli Srbi. P. J. Šafárik zastával funkciu riaditeľa päť rokov. Ako riaditeľ mal ambiciózne plány. Šafárikovou koncepciou bolo vytvoriť gymnázium podľa gréckeho vzoru. Hneď po prebratí funkcie, sa podarilo Šafárikovi presadiť drobnejšie zmeny v učebnom pláne, rozšírením učebných predmetov o kreslenie, resp. rysovanie. Pozitívne bolo prijaté aj zbieranie kníh pre budúcu knižnicu. Šafárik mal osobitnú radosť z toho, že do tvoriacej sa knižnice, do jej fondu, pribúdali vzácne staroslovienske literárno-historické pamiatky. V inauguračnej reči uviedol, že na gymnáziu bude on sám vyučovať matematiku (algebru aj geometriu), fyziku, logiku, rétoriku, poéziu, štylistiku a bude vykladať klasikov v I. humanitnej triede. Tak sa aj stalo. Prednášal po latinsky, po nemecky a po zosilnení maďarizačných tendencií, keď zasiahli aj novosadské gymnázium, v posledných dvoch – troch rokoch pobytu vyučoval aj maďarčinu ako vyučovací predmet. Počas prvých dvoch rokov novosadského účinkovania býval Šafárik v dome bohatého mešťana Servického. Roku 1821 požiadal Šafárika synovec srbského patriarchu, aby prevzal výchovnú starostlivosť nad jeho synom. Ako odmenu dostal k dispozícii časť ich domu v Novom Sade, kde býval, a o stravu a byt sa mu starala kuchárka, ktorú mu platili. Dňa 17. júna 1822 sa P. J. Šafárik oženil s 19 ročnou Júliou Ambróziou. Pochádzala z drobnej slovenskej zemianskej rodiny. Narodila sa vo Veľkej Kikinde (Srbsko) 19. novembra 1803. Jej otec pochádzal z Paludze (okr. Liptovský Mikuláš) a matka z Jasenovej na Orave. Manželka P. J. Šafárika – ako uvádzajú životopisci – bola inteligentná, neobyčajne sčítaná a temperamentná. Ovládala tri resp. štyri slovanské jazyky: slovenčinu, češtinu, srbštinu a ruštinu. Manželovi veľa pomáhala pri jeho vedeckej práci. Šafárikova situácia v Novom Sade sa zhoršila po roku 1824, keď rakúska vláda zakázala srbskej pravoslávnej cirkvi zamestnávať evanjelických vzdelancov z Uhorska na gymnáziách a vo svojich službách. Šafárik dostal výnimku, s tým že nebude vykonávať funkciu riaditeľa. P. J. Šafárikovi sa po zásahu vlády začali hromadiť problémy, narastať hmotné, finančné a iné ťažkosti. Príjem sa mu zmenšil práve vtedy, keď ho najviac potreboval, pretože v rodine pribúdali deti. V Novom Sade sa Šafárikovcom narodilo päť detí: Ľudmila (21. 2. 1824 – 28. 4. 1824), Milena (17. 7. 1825 – 4. 4.1826), Mladen Svatopluk (17. 1. 1827 – 22. 2. 1828), Vojtech a Božena. Zhoršenie materiálnych a finančných podmienok nútilo Šafárika, aby si sám hľadal profesorské miesto, o čo sa usiloval na Slovensku. Z viacerých dôvod však mnoho dobrých ponúk neprijal. Počas svojho pobytu v Novom Sade sa Šafárik spolupodieľal na zbieraní, príprave do tlače a vydávaní slovenských ľudových piesní. Vyšli pod názvom Písně světské lidu slovenského v Uhřích. Sebrané a vydané od P. J. Šafárika, Jána Blahoslava a jiných (V Pešti 1823). Najvýznamnejším vedeckým dielom Šafárika z jeho novosadského obdobia sú Geschichte der slawischen Sprache und Literatur nach allen Mundarten (Pešť 1826) – Dejiny slovanských jazykov a literatúr vo všetkých nárečiach. V Novom Sade napísal P. J. Šafárik ešte ďalšie dve práce, ktoré vyšli tlačou, a to: Über die Abkunft der Slawen nach Lorenz Surowiecki (Pešť 1828) a Serbische Lesekörner oder historisch – kritische Beleuchtung der serbischen Mundart, ein Beitrag zur slawischen Sprachkunde (Pešť 1833). Šafárik nazbieral v Novom Sade množstvo literárno – historického, ale aj iného materiálu, ktorý neskôr spracúval v Prahe. Dňa 22. decembra 1832 dal P. J. Šafárik patronátu gymnázia výpoveď s tým, že tu ostane do konca zimného semestra. Dňa 6. apríla 1833 opustil Nový Sad, ktorý v ďalšom živote už nenavštívil. Po neúspešných snahách o získanie pedagogického a knihovníckeho miesta v Rusku, odchádza na pozvanie a záruku priateľov pôsobiť, cez Pešť a Bratislavu do Prahy. Čechy (1833 – 1861) Šafárikova rodina prišla do Prahy 4. mája 1833, po takmer mesiac trvajúcej ceste. Po príchode do Prahy P. J. Šafárik koncentroval svoje úsilie predovšetkým na zabezpečenie svojej rodiny a na možnosti pokračovať vo vedeckej práci. Českí vlastenci mu v oboch pomáhali. Zabezpečili mu byt, čo bolo vtedy najpotrebnejšie, pretože čoskoro po príchode pribudli do Šafárikovej rodiny dvojičky Jaroslav a Bohuslav, nar. 24. mája 1833, z ktorých druhý chlapček umrel 31. 8. 1837. Okrem nich sa Šafárikovcom narodili v Prahe ďalšie štyri deti. Počas celého svojho pobytu v Prahe, najmä v 40-tych rokoch, závisela celá jeho existencia na 380 zlatých, ktoré ročne dostával od svojich českých priateľov pod podmienkou, že – ako to František Palacký explicitne formuloval – "od teraz, čokoľvek budete písať, budete to písať len v českom jazyku". P. J. Šafárik zásluhou Františka Palackého vypomáhal pri redakčných prácach v Časopise Českého musea, potom po odstúpení Palackého časopis redigoval. V rokoch 1834 – 1835 bol redaktorom časopisu Světozor. V rokoch 1836 – 47 bol cenzorom kníh. Od roku 1841 bol kustódom pražskej Univerzitnej knižnice, a od roku 1848 jej riaditeľom, súčasne bol aj mimoriadnym profesorom slovanskej filológie na Karlo-Ferdinandovej univerzite v Prahe. Popri vedeckej práci, ktorá bola Šafárikovi v Prahe hlavným zmyslom životnej náplne, bol okolnosťami prinútený zaoberať sa niekoľkokrát aj otázkami vzdelania a školstva. Napr. roku 1848 minister Alexander Bach poveril P. J. Šafárika spolu s K. J. Erbenom členstvom v komisii pre slovanskú právnu terminológiu. Výsledkom činnosti komisie bol slovník Juridisch – politische Terminologie der slawischen Sprachen Oesterreichs. Vyšiel vo Viedni roku 1850 so Šafárikovým krátkym predhovorom. V zbierke spisov „Hlasowé o potřebě jednoty spisowného jazyka pro Čechy, Morawany a Slowáky“ vydanej Jánom Kollárom v roku 1846 Šafárik mierne kritizoval Štúrovo zavedenie novej spisovnej slovenčiny (1843). Hoci Šafárik, na rozdiel od jeho českých kolegov – vždy považoval Slovákov za od Čechov oddelený národ (tak napríklad explicitne v jeho „Geschichte der slawischen Sprache...“ a v „Slovanskom národopise“), bol za používanie len „slovenského slohu českého jazyka“ ako literárneho jazyka na Slovensku. V revolučných rokoch 1848 – 1849 sa venoval len svojim vedeckým záujmom. Po vydaní diela Über die Abkunft der Slawen nach Lorenz Surowiecki zbieral historický materiál pre najstaršie obdobie slovanských dejín. Výsledkom jeho úmorného vedeckého bádania okrem drobnejších štúdií sú dve monumentálne práce – základné piliere slovanské – Slovanský národopis (Praha 1842, druhé vydanie tiež roku 1842, tretie vydanie roku 1843) a Slovanské starožitnosti. Po jeho smrti, v rokoch 1862 – 63 bol pripravený III. diel Slovanských starožitností, ktorý vyšiel v Prahe roku 1865. V posledných piatich rokoch života začal Šafárik chorľavieť a trpieť rozličnými fóbiami, a to aj napriek tomu, že sa zbavil materiálnych a finančných ťažkostí a ubúdali mu aj starosti o rodinu. Psychické depresie v posledných dvoch rokoch P. J. Šafárika priviedli k tomu, že 23. mája 1860 skočil do Vltavy, čo vzbudilo v širokej verejnosti nesmierny rozruch. Podarilo sa ho však zachrániť. Na začiatku októbra 1860 sa Šafárik definitívne vzdal miesta riaditeľa Univerzitnej knižnice. Cisár František Jozef I. jeho žiadosti vyhovel vlastnoručne písaným listom, pričom mu ponechal ako dôchodok plný plat. Šafárik bol na dôchodku len málo. Rýchlo začal chradnúť, strácal zrak a pohyboval sa už len o paličke, ale pritom bol duševne čulý. Umrel 26. júna 1861. Pochovali ho na evanjelickom cintoríne v Prahe – Karlíne a po zrušení tohto cintorína roku 1900 Šafárikove pozostatky previezli na Olšanské cintoríny. Nad jeho hrobom umiestnili pôvodný sarkofág so starosrbským nápisom: „V krasnich mira sego v’spitaľ sa esti et junosti svojeje". Dielo Poézia Ode festiva... (Levoča, 1814), óda na baróna a kolonela Ondreja Máriassyho, patróna Kežmarského lýcea pri príležitosti jeho návratu z vojny proti Napoleonovi Tatranská múza s lyrou slovanskou (Levoča, 1814) – básne inšpirované klasickou, súdobou európskou literatúrou (Friedrich Schiller) a slovenskými tradíciami a legendami (Juraj Jánošík) Vedecké diela Promluvení k Slovanům, in: Prvotiny pěkných umění (1817, ?) – inšpirované Herderom a inými národnými literatúrami, vyzýva Slovákov, Moravanov a Čechov, aby zbierali ľudové piesne Počátkové českého básnictví, obzvláště prozodie (1818, Bratislava), spolu s Františkom Palackým – zaoberá sa technickými detailmi písania básní – zdôvodnil používanie časomiery v slovenskej a českej poézii Novi Graeci non uniti ritus gymnasii neoplate auspicia feliciter capta. Adnexa est oratio Pauli Josephi Schaffarik (1819, Novi Sad) Písně světské lidu slovenského v Uhřích. Sebrané a vydané od P. J. Šafárika, Jána Blahoslava a jiných. 1 – 2 (Pešť 1823 – 1827)/Národnie zpiewanky – Pisne swetské Slowáků v Uhrách (1834 – 1835, Buda), spolu s Jánom Kollárom Geschichte der slawischen Sprache und Literatur nach allen Mundarten (1826, Pest), [Dejiny slovanského jazyka a literatúry podľa všetkých nárečí] – obrovská encyklopedická kniha, prvý pokus o akúsi systematickú správu o slovanských jazykoch ako celku Über die Abkunft der Slawen nach Lorenz Surowiecki (1828, Buda) [O pôvode Slovanov podľa Lorenza Surowieckeho] – zamýšľané ako reakcie na Surowieckeho text, no text sa zmenil na knihy o pravlasti Slovanov Serbische Lesekörner oder historisch-kritische Beleuchtung der serbischen Mundart (1833, Pest) [Srbská antológia alebo historicko-kritické osvetlenie srbského nárečia] – vysvetlenie charakteru a vývoja srbčiny Slovanské starožitnosti(1837 + 1865, Praha), jeho hlavné dielo, prvá väčšia kniha o kultúre a histórii Slovanov, druhé vydanie (1863) redigoval Josef Jireček, pokračovanie vyšlo až po Šafárikovej smrti v Prahe roku 1865; ruský, nemecký a poľský preklad nasledoval ihneď potom; hlavná kniha opisuje pôvod, sídla, umiestnenie a historické udalosti Slovanov na základe rozsiahlej zbierky materiálu; inšpirovaný Herderom odmietol považovať Slovanov za otrokov a barbarov (ako to bolo vtedy časté v nemeckej literatúre); kniha podstatne ovplyvnila obraz Slovanov vo svete Monumenta Illyrica (1839, Praha) – pamiatky starej južnoslovanskej literatúry Die ältesten Denkmäler der böhmischen Sprache... (1840, Praha) [Najstaršie pamiatky českého jazyka...], spolu s Palackým Slovanský národopis (1842 – 2 vydania, Praha), jeho druhé najdôležitejšie dielo, snažil sa podať úplný obraz slovanskej etnológie; obsahuje základné údaje o jednotlivých slovanských národoch, sídlach, jazykoch, etnických hraniciach a mapu, na ktorej Slovanov formálne považuje za jeden národ rozdelený do „národných celkov“. Počátkové staročeské mluvnice in: Výbor (1845) [Základy staročeskej gramatiky] Juridisch – politische Terminologie der slawischen Sprachen Oesterreich (Viedeň, 1850) [Právno-politická terminológia slovanských jazykov Rakúska], slovník napísaný spolu s K. J. Erbenom Památky dřevního pisemnictví Jihoslovanů (1851, Praha) – obsahuje dôležité staroslovienske texty Památky hlaholského pisemnictví (1853, Praha) Glagolitische Fragmente (1857, Praha) [Hlaholské fragmenty], spolu s Höflerom Über den Ursprung und die Heimat des Glagolitismus (1858, Praha) [O pôvode a vlasti hlaholského písma] – tu prijal názor, že je hlaholika staršia ako cyrilika Geschichte der südslawischen Litteratur 1 – 3 (1864 – 65, Praha) [Dejiny južnoslovanskej literatúry], redigoval Jireček Zobrané dielo Sebrané spisy P. J. Šafaříka 1 – 3 (Praha 1862 – 1863 + 1865) Spisy Pavla Josefa Šafaříka 1 (Bratislava, 1938) Pomenované po ňom Slovenské kultúrne centrum Pavla Jozefa Šafárika Nový Sad, Srbsko Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach Šafárikova ulica – ulice vo viacerých slovenských mestách Šafárikovo námestie – námestia vo viacerých slovenských mestách Mesto Šafárikovo v rokoch 1948 – 1990, dnes Tornaľa Základná škola P. J. Šafárika v Tornali Chodník Pavla Jozefa Šafárika – turistická magistrála vedúca Volovskými a Stolickými vrchmi a Revúckou vrchovinou, dlhá približne 95 km Referencie Iné projekty Externé odkazy Zápis o pokrstení v matrike - evanjelická farnosť Kobeliarovo, pokrstený ako Paulus Josephus Scháffárik Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach Plné texty diel P. J. Šafárika Text Geschichte der slawischen Sprache und Literatur nach allen Mundarten (po nemecky) Text Slowanský národopis (po česky) Text Slovanské starožitnosti I (po česky) Text Slovanské starožitnosti II (po česky) Zdroj Slovenskí jazykovedci Českí historici Slovenskí historici Slovenskí spisovatelia Slovenskí básnici Držitelia Radu Pour le Mérite Českí spisovatelia Českí básnici Českí vedeckí spisovatelia Spisovatelia píšuci po česky Spisovatelia píšuci po nemecky Českí jazykovedci Českí slavisti Českí novinári Slovenskí novinári Českí publicisti Slovenskí publicisti Českí pedagógovia Slovenskí pedagógovia Českí prekladatelia Slovenskí prekladatelia Českí filológovia Osobnosti na česko-slovenských poštových známkach Českí slobodomurári Osobnosti Evanjelického lýcea v Kežmarku Osobnosti z Kobeliarova


text: Ralph Cudworth (* 1617, Aller, Spojené kráľovstvo – † 26. jún 1688, Cambridge) bol anglický filozof, zakladateľ a hlavný predstaviteľ cambridgeskej školy platonizmu. Večné idey pravdy a dobra v božskom rozume sú kritériom súdov vyslovovaných človekom i kritériom jeho činov. Predmety sú len podnetom pre poznanie, nie však jeho zdrojom. Príroda je harmonický systém uskutočnenia božských cieľov. Externé odkazy Narodenia v 1617 Úmrtia 26. júna Úmrtia v 1688 Anglickí filozofi Členovia Kráľovskej spoločnosti Osobnosti z Cambridgea (Cambridgeshire)


Zdevastovaný park, ošumelá budova. Aj to je realita pacientov psychiatrie - mybystrica.sme.sk Zdevastovaný park, ošumelá budova. Aj to je realita pacientov psychiatrie Peniaze na obnovu budovy psychiatrického oddelenia sa dodnes nenašli . Parčík nemocnici ani nepatrí, majiteľ ho zanedbáva. 11. apr 2017 o 9:29 Kveta Fajčíková Kedysi bol zrejme parčík príjemným miestom. (Zdroj: SME - JÁN KROŠLÁK) BANSKÁ BYSTRICA. Ak naozaj platí, že na liečbe psychicky chorých ľudí sa výrazne podieľa aj prostredie, pacienti z Psychiatrickej kliniky SZU by boli vo zjavnej nevýhode. Psychiatria sídli v areáli starej nemocnice, budova by si zaslúžila výraznú obnovu podobne ako blízky parčík. O zmenu sa už niekoľko rokov snaží Ivan Chládek z Ľubietovej, ktorý napísal listy na všetky možné inštitúcie. Odkedy sem chodil navštevovať jedného z rodinných príslušníkov, leží mu tento problém na srdci. Upravené priestory by si podľa neho zaslúžili nielen pacienti, ale aj lekári. „Bohužiaľ, z ministerstva zdravotníctva aj od vedenia nemocnice mi prišli vyhýbavé odpovede, ktoré zatiaľ podstatu problému neriešia,“ dodal. Budova je podľa neho výrazne poznačená zubom času a nedostatočným záujmom kompetentných o jej starostlivosť. Pritom táto nehnuteľnosť má okrem praktickej aj historickú architektonickú hodnotu,“ doplnil. Rovnako ako exteriér budovy by si však podľa neho zaslúžil obnovu aj interiér a priľahlý park. Parčík nie je majetkom nemocnice Hovorkyňa ministerstva zdravotníctva Zuzana Eliášová hovorí, že pozemok, ktorý susedí s budovou Psychiatrickej kliniky, je v súkromnom vlastníctve. „Budova, kde Psychiatrická klinika sídli, bola postavená ešte začiatkom 20. storočia, podľa informácií nemocnice sa podmienky postupne snažia zlepšovať.“ Ministerstvo zdravotníctva si podľa nej uvedomuje nevyhnutnú potrebu investovania do obnovy zdravotníckej techniky ako aj do rekonštrukcií stavebných častí ústavných zdravotníckych zariadení vo svojej zriaďovateľskej pôsobnosti. „Ambíciou ministerstva je pravidelne každoročne investovať do obnovy nemocníc s cieľom postupne dobehnúť investičný dlh v týchto zdravotníckych zariadeniach. Suma 70 miliónov, ktorá bude do nich investovaná tento rok, je najväčšia suma, aká bola z kapitálových výdavkov do zdravotníckych zariadení za posledné roky investovaná,“ dodala. Nekonkretizovala však, či sa z tejto sumy ujde aj na tento konkrétny účel. Zatiaľ v nedohľadne Hovorkyňa Fakultnej nemocnice s poliklinikou F.D. Roosevelta Ružena Maťašeje hovorí, že súčasný stav budovy kliniky je výsledkom niekoľko desaťročí trvajúceho vnútorného dlhu. Finančné prostriedky na rozsiahlejšiu rekonštrukciu tejto budovy nemocnica momentálne nemá. „Ani budovy v novom nemocničnom areáli nie sú v stave, v akom by sme si želali a v súčasnosti sa zameriavame na získanie prostriedkov na riešenie stavu lôžkových monoblokov.“ Napriek tomu sa podľa nej snažia v rámci možností postupne zlepšovať podmienky aj v starom areáli nemocnice: „V roku 2011 sme investovali približne 150 tisíc eur na vybudovanie vlastných kotolní v objekte psychiatrie a oddelenia infektológie. Tie boli predtým vykurované zo starej kotolne, ktorá pôvodne vykurovala celý starý areál a táto prevádzka bola neúnosne neefektívna a zastaraná. „ Vedenie nemocnice má podľ jej slov snahu v rámci možností zlepšovať podmienky psychiatrických pacientov. V roku 2015 zrekonštruovali izby na oddelení nelátkových závislostí, v minulom roku zas kompletne obnovili sociálne zariadenia na oddelení pre akútnych pacientov. „Renováciou prešiel aj spoločný priestor tvz. fajčiareň, ktorú legislatíva pre psychiatrických pacientov umožňuje. Na správu a údržbu parku žiaľ nemáme dosah, pretože pozemok nie je majetkom nemocnice,“ dodala. Keď prostredie nie je liekom (8 fotografií) 1. Dobrý Ježiš viezol bystrické medené bohatstvo. Pochovalo ho more Foto 109 2. V Brezne otvorili ihrisko Žihadielko 60 3. Vážna nehoda pri Ľupči, cestu dočasne uzavreli 32 4. Bystričania sa hnevajú. Okolo Hrona vytvorili živú reťaz Foto 18 5. FOTO: Dukla Cup si ukoristil Veszprém po penaltách 16 6. Zajtra sa začína festival umenia a dizajnu FUBABY 13 7. Motorkár vyletel z cesty, rútil sa zrázom 12 8. Nové číslo týždenníka MY - Banskobystrické noviny prináša aj tieto témy 11 9. Internetom sa šíri nový podvod, buďte opatrní 10 10. Mapu technických pamiatok má už aj mesto pod Urpínom 8 1. Vážna nehoda pri Ľupči, cestu dočasne uzavreli 499 2. Bystričania sa hnevajú. Okolo Hrona vytvorili živú reťaz Foto 491 3. Dobrý Ježiš viezol bystrické medené bohatstvo. Pochovalo ho more Foto 490 4. Motorkár vyletel z cesty, rútil sa zrázom 403 5. V Brezne otvorili ihrisko Žihadielko 344 6. Zajtra sa začína festival umenia a dizajnu FUBABY 242 7. Čertovica má Domček horskej služby 222 8. Domové prehliadky na Horehroní. V Čiernom Balogu mali laboratórium na drogy Video 203 9. Breznianske kultúrne leto bude zaujímavé a pestré 185 10. Týraná fenka bola taká hladná, že chcela jesť obojok Video 165 1. Bystričania sa hnevajú. Okolo Hrona vytvorili živú reťaz Foto 7 813 2. Vážna nehoda pri Ľupči, cestu dočasne uzavreli 7 301 3. Týraná fenka bola taká hladná, že chcela jesť obojok Video 1 888 4. Čo s načatým víkendom? Tu sú naše tipy 1 041 5. Motorkár vyletel z cesty, rútil sa zrázom 929 6. Internetom sa šíri nový podvod, buďte opatrní 768 7. Začali sa Dni mesta. Ľudia neváhali stáť v dlhom rade na 0 souvenir eurobankovku celé hodiny Foto 683 8. Domové prehliadky na Horehroní. V Čiernom Balogu mali laboratórium na drogy Video 561 9. Dobrý Ježiš viezol bystrické medené bohatstvo. Pochovalo ho more Foto 490 10. V Bystrici prezentovali protipovodňové opatrenia, zaznel aj piskot Foto 404 3. Domové prehliadky na Horehroní. V Čiernom Balogu mali laboratórium na drogy Video 6 180 4. Ozbrojená lúpež v Banskej Bystrici! Na čašníka namieril zbraň 3 971 5. Problémový výjazd zo Šalkovej idú riešiť. Vieme kedy a ako 3 476 6. Internetom sa šíri nový podvod, buďte opatrní 2 525 7. Týraná fenka bola taká hladná, že chcela jesť obojok Video 2 205 8. Banskobystrickí hasiči zasahovali pri nehodách dvoch autobusov 2 010 9. Pamätáte si ešte najkurióznejšiu nehodu autobusu v Bystrici? Foto 1 560 10. FOTO: Banskobystrický maratón ponúkol skvelé momenty. Vybrali sme tie najlepšie 1 248 Nové číslo týždenníka MY - Banskobystrické noviny prináša aj tieto témy V predaji od utorka 19. júna. V Brezne otvorili ihrisko Žihadielko Prišla aj Maja a Trpaslíci. Počet prípadov chrípky v kraji mierne stúpol V uplynulom týždni v Banskobystrickom kraji stúpol počet chorých na chrípku. Prípadov je o tri percentá viac ako týždeň predtým. Mapu technických pamiatok má už aj mesto pod Urpínom Po Bratislave, Trnave a Prešove má aj Banská Bystrica svoju prvú mapu technických pamiatok. Vyberte si z 916 nehnuteľností


Na ďalší rok manažér triu vybavil vystupovanie v tábore Butlins. Rick nemal potuchy, že práve tu spozná svojho budúceho kolegu Francisa Rossiho, ktorý už vtedy hral s Alanom Lancasterom a Johnom Coghlanom v kapele The Spectres, čo bol predchodca neskorších Status Quo. Len čo sa Parfitt s nimi spriatelil, ich manažér ich prizval k spolupráci s nimi, keďže potrebovali ďalšieho speváka.


EÚ vo vašej krajine


Ardell Top + Bottom, riasenka pre predĺženie a oddelenie rias | notino.sk odtieň Ebony 7,2 g Kód: ARD02153 | Viac než 20 ks na sklade odtieň Ebony 7,2 g | 15,50€ Popis kozmetiky Ardell Top + Bottom Maskara Ardell Top + Bottom dodá vašim riasam maximálnu dĺžku aj neskutočný objem.


Jej skutočné meno: Vanda Valášková Koľko má rokov: 14 Jej hlavné povahové vlastnosti: V podstate je celkom optimista, ale niekedy tiež nemá svoj deň... stále sa smeje a robí blbosti - rozosmieva ostatných... je dosť hyperaktívna, snaží sa presadiť svoj názor - teda keď je presvedčená, že má pravdu. Čiže sa občas aj poháda, ale to nie často, skôr sa snaží riešiť všetko pokojne. Príslušnosť k fakulte: Conformarus Krátko o nej a jej rodine: Je to úplne normálna rodinka. Jej rodičia bývajú v čarodejníckej dedinke v nesmierne rozľahlom rodinnom dome. Obidvaja jej rodičia chodili na Rokfort. Vanda má staršieho a mladšieho brata, a staršiu a mladšiu sestru, tí však na Wophir nechodia. A to je všetko, čo o sebe prezradila, pretože pozná Ochranu osobných údajov:o) Čo vlastní? Zatiaľ nič...


Prednášky a vedecké podujatia doma a v zahraničí


text: Robert Owen (* 14. máj 1771, Newtown, Wales – † 17. november 1858, Newtown, Wales) bol anglický utopista, humanista, sociálny reformátor, zakladateľ komunistických kolónií v USA, pedagóg, spiritualista, iniciátor družstevného hnutia. Svoje idey presadzoval v praxi prostredníctvom 1. vybudovania sociálneho podniku v New Lanark, 2. založením komunistickej kolónie New Harmony v USA, 3. zakladaním družstevných bánk/výmenných bázarov (burzy pre spravodlivú pracovnú zámenu), 4. pokusmu o štrukturálnu zmenu spoločnosti prostredníctvom odborov (prostredníctvom Veľkej národnej konsolidovanej odborovej únie výrobcov) a 5. zakladaním vzdelávacích inštitúcií. V Británii presadil obmedzenie detskej a ženskej práce, zaslúžil sa o reformu vzdelávania (presadil výchovné osnovy pre dospievajúcu mládež, založil aj prvú verejnú škôlku na svete, inicioval vznik národného školstva a všeobecnej školskej povinnosti a duálne vzdelávanie). V podniku New Lanark presadil 10 1⁄2-hodinový pracovný čas; inicioval tiež zavedenie 8-hodinového času. V New Lanark robotníkom zabezpečil jedlo, bývanie, vzdelanie, a zlepšil pracovné podmienky. Ako opatrenie pred pauperizáciou, chudobou a nezamestnanosťou z automatizácie výroby navrhol vedecky riadené, sebestačné a dlhodobo udržateľné robotnícke komúny. Družstevné obce by postupne vstupovali do súťaže so starým režimom. Práca, pôda a kapitál by v družstevnom systéme dokázali vyživiť podľa Owena štvornásobne viac ľudí. Owenizmus sa spolu s fourierizmom a ikarským hnutím stali prvými populárnymi socialistickými ideológiami. Owen okrem toho, že založil kolóniu New Harmony, inšpiroval zakladanie ďalších kolónií v USA (Forestwille, Franklin, Kendal, Hunt, Yellow Springs, Nashoba, Haverstraw, Forestville, Blue Spring, Valley Forge, Goose Pond, Promisewell), Spojenom kráľovstve (Spa Fields, Orbitson, Ralahine, Queenwood Farm) a Kanade (Maxwell). V práci Owena pokračovali aj jeho synovia, predovšetkým Robert Dale Owen, ktorý v Indiane presadil zákon o štátnom školskom systéme. Filozofické, ekonomické a pedagogické postoje Filozofické a pedagogické postoje publikoval v článkoch, spisoch, prejavoch, či už v rámci svojho časopisu The Crisis (1832), či v rozsiahlych knižných dielach. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria O novom pohľade na spoločnosť alebo eseje... (1813; o princípe formovania ľudského charakteru), Správa o priebehu verejných zhromaždení (1823, o činnosti továrne New Lanark), Výklad zásad a plánov na vybudovanie svojpomocných osád v tuzemsku (1841; návod na budovanie utopických komunít) a Kniha o novom mravnom svete (1842). V Owenovom odkaze, ktorý je viazaný na jeho život, môžeme nájsť tri vývojové fázy: filantropickú, komunisticko-družstevnú, mystickú (konvertovanie na spiritualizmus). Owen takmer necituje filozofov a svoje myšlienky formuje ako originálne postoje. Lukáš Perný v knihe Utopisti, vizionári sveta budúcnosti zdôrazňuje, že Owenova filozofia dejín je optimistická, nakoľko verí, že univerzálna harmónia (utópia) je historickou nutnosťou. Doterajšie dejiny ľudstva, sú podľa Owena dejiny omylov a považuje ich za nerozumné obdobie ľudskej existencie. To, že sa hromadil omyl za omylom, Owen dokladá dobovými dokumentami, štatistikami a citáciami o biede, chudobe a úpadku. Owen je principiálny pacifista, komunitarista, odmieta individualizmus a súkromno-vlastnícky egoizmus. Zdôrazňuje, že spravodlivá spoločnosť musí byť usporiadaná tak, aby rozvoj výrobných síl opierajúcich sa o vedu bol využitý pre celospoločenské blaho. Charakter človeka je pre Owena výsledkom predispozícií a pomerov (prostredia), teda základom jeho tézy je, že človek je determinovaný prostredím (je jeho pasívnym produktom). Charakter človeka je teda produktom z jednej strany vrodených predispozícií a zo strany druhej okolností, ktoré ho obklopujú. Ak sa nezmení prostredie, teda materiálne a duchovné podmienky rozvoja, nezmení sa ani človek. Zlé spoločenské zriadenie je preto dôsledkom nesprávnej výchovy a zlého utvárania charakteru človeka. Navrhuje spoločnú výchovu detí, kde sa k nim bude pristupovať s rovnakou starostlivosťou, láskavosťou, pozornosťou, bez akejkoľvek privilegovanosti na základe majetku. Owen sa usiloval o pedagogickú reformu v troch rovinách: na úrovni komunity pri fabrike New Lanark, na úrovni komunistických kolónií (New Harmony) a na úrovni celokrajinných reforiem. Owen požadoval zavedenie všeobecnej školskej povinnosti a národného školstva. Zákon bol vydaný až po Owenovej smrti v roku 1870. Bibliografia Najvýznamnejšie autorove diela O novom pohľade na spoločnosť alebo eseje (1813; o princípe formovania ľudského charakteru), Výklad zásad a plánov na vybudovanie svojpomocných osád v tuzemsku (1841; návod na budovanie utopických komunít) Kniha o novom mravnovm svete (1842) Preložené výbery z diela v českom a slovenskom jazyku a literatúra o autorovi ČERVINKA, František. Kdo je Robert Owen. Praha : Orbis, 1949 OWEN, Robert. Vybrané spisy. Praha : Státní nakladatelství politické literatury, 1960 OWEN, Robert. Pedagogické spisy. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1960 ZAMAROVSKÝ, Vojtech, HANZEL, Lev. Utopisti. Bratislava : Slovenské vydavateľstvo politickej literatúry, 1961 OWEN, Robert. Robert Owen a jeho pedagogické názory. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1983 NIKODYM, Tomáš. Z knihovničky utopického socialismu. Praha : Ludwig von Mises Institut, o. s., 2014 BLAHA, Ľuboš. Dejiny politického myslenia v 19. storočí. Trnava : UCM, 2017 PERNÝ, Lukáš. Utopisti. Vizionári sveta budúcnosti: Dejiny utópií a utopizmu. [s.l.] : Matica slovenská, 2020 Referencie Iné projekty Externé odkazy Narodenia v 1771 Úmrtia v 1858 Britskí filozofi


text: kultúra 22. Január 2012 Kings of youtube: Michael Buckley pravidelne komentuje dianie v showbiznise v jeho show What the Buck Vtipný, excentrický a večne usmiaty Američan Michael Buckley začal vysielať svoju news show What the Buck v roku 2006 a od samého začiatku sa pritom venoval tomu čo ho baví a napĺňa. Pomerne zábavným a úprimným spôsobom pokrýva svet celebrít, showbiznisu a všetkého čo sa ligoce každý pondelok, stredu a piatok. Príležitostne sa v jeho obsahovej štruktúre nájdu aj videá z oblasti športu, Buck ale priznáva, že oveľa radšej rozpráva o X-Factore alebo Hannah Montane. Jeho hlavný channel, WHATTHEBUCKSHOW, má ku dnešnému dňu vyše 1,1 milióna odberateľov a viac ako 300 miliónov prehratí. Vďaka týmto číslam sa dostal na 48. miesto najúspešnejších YouTuberov z celého sveta, na rebríčku zabávačov to je dokonca 16. priečka! V minulosti pracoval Michael ako asistent pre promotérsku spoločnosť Live Nation, keď mu ale jeho YouTube show začala generovať šesťciferné sumy, rozhodol sa že podá výpoveď a všetok svoj čas vloží do YouTube. Čo sa týka technického vybavenia, Buck tvrdí, že k úspechu stačí kvalitná kamera (jeho Canon stál 2000 dolárov), osvetlenie, a zelené plátno, vďaka ktorému môže pracovať s chroma key efektom. Samozrejme ale nesmieme zabudnúť ani na skvelý nápad a jeho prevedenie, keďže videá, v ktorých hyperaktívny Michael Buckley dynamicky komentuje súčasnú kultúru nemajú obdoby. Rýchlosť, akou vo svojich videách rozpráva je niekedy naozaj obdivuhodná, niet sa teda čomu čudovať, že niektorí ho prirovnávajú k živej plechovke od RedBullu. Okrem toho sa Michael nebráni ani iným biznis ponukám, ktoré sa mu vďaka sláve na YouTube len tak hrnú! Počas svojho internetového pôsobenia spolupracoval so značkami ako Pepsi, GE, Sony, Hasbro alebo Intel. Navyše sa objavil aj v televíznych programoch kanálov CNN, CBS, NBC a Fox a nechýbal ani na titulnej strane New York Times. Popri tom všetkom samozrejme nezabúda ani na svojich fanúšikov, s ktorými komunikuje cez jeho Facebook fan stránku a cez Twitter, na ktorom má vyše 617 tisíc followerov! Predchádzajúce diely série Kings of youtube: Kings of youtube: Epic Meal Time - najúspešnejšia kuchárska show na svete + BONUS Kings of youtube: senzácia menom Kingsley a jeho videá, ktoré mnohým vyrazia dych! B*TCH Kings of youtube: keď Meekakitty zapne kameru, dejú sa zaujímavé veci! Kings of youtube: Juicystar07 - najmladšia make-up artistka na New York Fashion Week Kings of youtube: KassemG a jeho absurdný humor, ktorý sa páči miliónom Kings of youtube: Shane Dawson je muž s tisícmi prevlekov (a všekty sú vtipné!) Kings of youtube: Smosh kraľuje YouTubu už od roku 2005 Kings of youtube: MysteryGuitarMan - najkreatívnejší YouTuber zo všetkých Kings of youtube: Charlie McDonnell - najúspešnejší britský YouTuber Kings of youtube: Michelle Phan - makeup špecialistka s rekordnými číslami na youtube Kings of youtube: Internet Killed Television alebo reality show jednej dvojice Kings of youtube: Ray William Johnson a jeho rekordne úspešná show =3